Справа № 544/1307/16-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 р.Справа № 544/1307/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області на постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.03.2017р. по справі № 544/1307/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області

про визнання дій Управління пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

10.11.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області (далі відповідач), в якому просить: визнати дії відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправними; поновити строк звернення до суду; призначити позивачу згідно п. «д» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». пенсію на пільгових умовах, як такій що працювала дояркою (оператором машинного доїння), в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільськогосподарського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування, починаючи з 03.10.2016 року.

Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 13 березня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення колегіального органу з призначення пенсії відповідача від 18.10.2016 року №17.

Зобовязано відповідача повторно розглянути питання призначення пенсі позивачу з урахуванням підтвердженого постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.12.2015 року періоду роботи позивача на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 10.08.1980 по 06.12.1989 року, з 01.08.1990 року по 31.08.1990 року, з 01.08.1992 року по 30.11.1992 року, з 01.01.1993 року по 28.02.1993 року, з 01.01.1994 року по 31.01.1994 року, з 01.04.1994 року по 30.04.1994 року.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач посилається на неврахування судом першої інстанції норм матеріального права, та фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги доводи суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивач 05.10.2016 року звернулась до відповідача з заявою, в якій просила розглянути питання стосовно призначення їй пільгової пенсії, та врахувати в загальній стаж для призначення пенсії період перебування у відпустках по догляду за дітьми; допитати свідків, які здійснювали свою трудову діяльність у ПСП «Промінь Ілліча» на посаді доярок у період часу з 10.101995 року по 01.12.2002 рік, та надані додаткові документи.

Рішенням Коллегіального органу з призначення пенсії відповідача від 18.10.2016 року №17 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив про те, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає встановленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, а саме прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (неупереджено), тому підлягає скасуванню.

Позовні вимоги в частині зобовязання призначити пенсію слід задовольнити шляхом зобовязання відповідача повторно розглянути питання призначення пенсії позивачу, оскільки суд не може перебирати на себе функції іншого органу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать про те, що підставою для відмови позивачу у задоволенні заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», став висновок відповідача про підтвердження рішенням Комісії від 03.06.2015 року №130 з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управління Пенсійного фонду підтверджено стаж роботи позивача 4 роки 11 місяців 9 днів.

Крім цього, відповідачем зазначено про не підтвердження судовим рішення від 08.12.2005 року право позивача на пенсію.

Відповідачем було відмовлено у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів відповідача, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідачем на підставі поданих позивачем документів був здійснений розрахунок стажу її роботи, за результатами чого складений протокол 709 від 18.10.2016, в якому зараховано пільговий стаж жінки доярки 4 роки 11 місяців 9 днів, загальний стаж 16 років 7 місяців 24 дні, та прийнято вищевказане рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Після цього пенсійна справа позивача була направлена до Головного управління ПФУ в Полтавській області для перевірки, за результатами якої справу повернуто для доопрацювання та зазначено, що в рішенні про відмову в призначенні дострокової пенсії позивача невірно зазначено умови призначення дострокової пенсії за віком жінкам, які працюють доярками. Рекомендовано постанову Пирятинського суду від 08.12.2015 викласти, не змінюючи при цьому змісту. Пенсійну справу після доопрацювання надіслати до Головного управління ПФУ в термін до 08.12.2016.

На виконання вказівок Головного управління ПФУ відповідачем був здійснений розрахунок стажу позивача, за результатами чого складений протокол 709 від 20.12.2016, в якому зараховано пільговий стаж жінки доярки 15 років 6 днів, загальний стаж 26 років 2 місяці 21 день.

Після цього пенсійна справа знову була направлена до Головного управління ПФУ в Полтавській області для перевірки, за результатами якої справу повернуто для доопрацювання та зазначено, що постановою Пирятинського районного суду від 08.12.2015 не покладено зобовязань на управління ПФУ в Пирятинському районі щодо зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи, які не були підтверджені рішенням комісії при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області. Рекомендовано повернутися до питання правильності обчислення пільгового стажу роботи заявниці. Пенсійну справу позивачча після доопрацювання надіслати до Головного управління ПФУ в термін до 17.01.2017.

На виконання вказівок Головного управління ПФУ відповідачем знову був здійснений розрахунок стажу позивача, за результатами чого складений протокол 709 від 17.01.2017, в якому зараховано пільговий стаж жінки доярки 4 роки 11 місяців 9 днів, загальний стаж 16 років 7 місяців 23 дні.

Після цього пенсійна справа позивача знову була направлена до Головного управління ПФУ в Полтавській області для перевірки, за результатами якої пенсійну справу після перевірки рішення від 18.10.2016 №17 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» повернуто до УПФУ в Пирятинському районі без будь-яких вказівок.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.7 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління ПФУ 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 №41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що судове рішення в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено обставини.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.12.2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016, та яка набрала законної сили 26.01.2016, позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано незаконним та скасовано рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області від 03.05.2015 №130 у частині відмови у підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.08.1980 по 06.12.1989, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992, з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Прийнятті рішення №17 від 18.10.2016 відповідачем не були враховані вказані висновки суду, викладені у постанові суду від 08.12.2015. Крім того відповідачем не була врахована встановлена постановою суду обставина, що пільговий стаж доярки ОСОБА_1 у відповідності з вимогами чинного законодавства складає 15 років 5 днів, про що зазначено у мотивувальній частині вказаного судового рішення.

Відповідач посилається на те, що вказані висновки суду не враховані, оскільки в резолютивній частині рішення УПФУ в Пирятинському районі не зобовязано при обчисленні стажу позивачу враховувати вказані в постанові періоди роботи та пільговий стаж 15 років 5 днів, з огляду на те, що державою гарантується обовязковість судового рішення до виконання. Вказана гарантія полягає в тому, що судове рішення, що набрало законної сили, повинно виконуватись усіма суб'єктами, прав яких воно стосується; судове рішення, що набрало законної сили, є обов'язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При обчисленні пільгового стажу відповідачем було взято до уваги лише рішення комісії від 03.06.2015 №130, яким підтверджено пільговий стаж позивачки 4 роки 11 місяців 9 днів. Однак не враховано, що вказане рішення комісії постановою суду від 08.12.2015 визнано незаконним та скасовано в частині відмови у підтвердженні позивачу періоду роботи на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.08.1980 по 06.12.1989, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992, з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що рішення суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення колегіального органу з питань призначення пенсії управління ПФУ в Пирятинському районі від 18.10.2016 №17 є необґрунтованим, прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення, оскільки не була врахована встановлена постановою суду обставина, що пільговий стаж доярки ОСОБА_1, у відповідності з вимогами чинного законодавства складає 15 років 5 днів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач прийняв протиправне рішення.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на позицію викладену в запереченнях на позов, та не спростовує висновків суду про відсутність в оскаржуваному рішенні оцінки наведеним позивачем доказам в наданій до відповідача заяві.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.03.2017р. по справі № 544/1307/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2017 р.