Справа № 754/15912/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 травня 2017 року м. Київ К/800/16653/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - УПФУ) в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в перерахунку їй пенсії за вислугою років (далі - пенсія, спірні дії відповідно); зобов'язати УПФУ здійснити перерахунок її пенсії за правилами статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії позивачу; далі - Закон № 1789-XII) починаючи з 1 січня 2016 року у розмірі 90 відсотків розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 14 листопада 2016 року № 18-1602зп (далі - довідка про розмір заробітної плати) без обмеження її максимального розміру з проведенням виплати різниці між фактично одержаними сумами пенсії та належними до сплати відповідно до здійсненого перерахунку (далі - спірний перерахунок пенсії).

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що має право на спірний перерахунок пенсії, однак відповідач, всупереч вимог чинних положень законодавства, протиправно відмовив їй у здісненні такого, а відтак ОСОБА_1 просила про задоволення позову.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року позов задоволено частково.

Оскаржуваною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Позивач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що відповідач не мав правових підстав для здійснення спірного перерахунку пенсії, а тому діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, при цьому прав позивача не порушив.

Як встановлено судами, позивач з січня 2005 року перебуває на обліку в органах Пенсійного Фонду України і отримує пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII у розмірі 90 відсотків розміру заробітної плати.

У листопаді 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії згідно довідки про розмір заробітної плати, однак УПФУ відмовило у здійсненні такого.

Так, у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 1 січня 2015 року статтю 50-1 Закону № 1789-XII викладено у новій редакції, частиною 21 якої встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак відповідної постанови Уряду так і не було прийнято.

Водночас, вищезазначені законодавчі приписи пов'язують виникнення права на перерахунок пенсії у особи, з певною подією, зокрема, кожного разу, коли відбувається підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - постанова КМУ № 1013), яка застосовується з 1 грудня 2015 року, підвищено посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) працівників 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 (Офіційний вісник України, 2002 року, № 36, стаття 1699).

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон № 213-VIIІ) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII, в тому числі і стаття 50-1 цього Закону.

Таким чином, станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників) стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка передбачала право на перерахунок пенсії, скасована.

Одночасно, Закон № 1789-XII, зокрема, і частина 21 статті 50-1 цього Закону, втратив свою чинність з 15 липня 2015 року - дня набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII).

За приписами частини 1 статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Названій правовій нормі Основного Закону України дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

У абзаці 2 пункту 2 мотивувальної частини зазначеного Рішення вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, у даному випадку, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників), а також на момент звернення позивача до УПФУ з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії, вже не діяла.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судами обставин справи, дає підстави для висновку, що у позивача не виникло право на спірний перерахунок пенсії.

Враховуючи викладене, висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або порушив норми процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк