Справа № 361/7161/16-а
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/79/17, cправа № 361/7161/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» квітня 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним й скасування рішення органу місцевого самоврядування стосовно відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,

в с та н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд: визнати протиправним й скасувати рішення Броварської міської ради Київської області

«Про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою» від 07 червня 2016 року № 218-15-07 в частині підпункту 1.10 пункту 1 про відмову у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари, зазначеної на графічному матеріалі доданому до клопотання № 11-16-3/1487 від 09 березня 2016 року; стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 4 640 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі - 551 грн. 20 коп.

В обґрунтування вимог зазначається, що 09 березня 2016 року позивач у порядку частини шостої статті 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) звернувся до Броварської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою із відведення безоплатно йому у власність земельної ділянки у адміністративних межах міста Бровари Київської області із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,10 га. До клопотання долучено графічний матеріал із позначенням контуру бажаної до відведення земельної ділянки, віднесеної до категорії земель житлової та громадської забудови, копію паспорту громадянина України та копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

На пленарному засіданні міської ради 07 червня 2016 року прийнято рішення, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари у звязку із тим, що земельна ділянка, яка зазначена на графічному матеріалі доданому до клопотання № 11-16-3/1487 від 09 березня 2016 року передбачена для надання учасникам АТО. Оскаржуване рішення вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню, так як зазначена відповідачем підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суперечить вимогам частини сьомої статті 118 ЗК України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що Київською обласною радою прийнято рішення щодо соціального захисту військовослужбовців, яким рекомендовано забезпечувати військовослужбовців учасників АТО у першочерговому порядку жилою площею та земельними ділянками у межах населених пунктів. Оскільки межі земельної ділянки, позначені на графічному матеріалі позивача, накладають на межі виділених земельних ділянок для учасників АТО, позивачу відмовлено у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 09 березня 2016 року ОСОБА_1 у порядку статті

118 ЗК України звернувся до Броварської міської ради Київської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою із відведення безоплатно йому у власність земельної ділянки у адміністративних межах міста Бровари Київської області із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,10 га. У додатку до клопотання значиться графічний матеріал із позначенням контуру бажаної до відведення земельної ділянки, віднесеної до категорії земель житлової та громадської забудови, копія паспорта громадянина України та копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Вказане клопотання подано на розгляд постійної комісії з питань земельних відносин, будівництва та архітектури, а у подальшому включено до проекту рішення чергової сесії Броварської міської ради.

Рішенням Броварської міської ради Київської області № 218-15-07 від 07 червня 2016 року відмовлено у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою, зокрема пунктом 1.10 ОСОБА_1 на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари у звязку із тим, що земельна ділянка, яка зазначена на графічному матеріалі доданому до клопотання № 11-16-3/1487 від 09 березня 2016 року, передбачена для надання учасникам АТО.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач посилається на його невідповідність вимогам частини сьомої статті 118 ЗК України.

Так, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений у статті 118 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до статті 121 ЗК України, громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в містах - не більше 0,10 га.

Положеннями абзацу першого частини сьомої статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на те, що земельна ділянка бажаного для позивача місця розташування передбачена для учасників АТО.

Відповідно до рішення Київської обласної ради «Про деякі питання соціального захисту військовослужбовців» від 02 жовтня 2014 року № 809-43-VІ рекомендовано сільським, селищним, міським радам області за відповідним клопотанням забезпечувати військовослужбовців -учасників АТО та членів родин загиблих військовослужбовців учасників АТО у першочерговому порядку жилою площею та земельними ділянками в межах населених пунктів.

Згідно із розпорядженням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 12 січня 2015 року № 01-ОД створено робочу групу щодо опрацювання питання виділення та надання земельних ділянок в м. Бровари учасника АТО.

Зазначена у оскаржуваному рішенні підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме у звязку із тим, що земельна ділянка, яка зазначена на графічному матеріалі доданому до клопотання № 11-16-3/1487 від 09 березня 2016 року, передбачена для надання учасникам АТО не передбачена та суперечить частині сьомій статті 118 ЗК України. Доказів, які б свідчили про те, що саме вказана ділянка зарезервована та безпосередньо передана учаснику АТО відповідач суду не надав, фактично послався на рішення Київської обласної ради, що носить рекомендаційний характер та розпорядження про створення робочої групи. У той же час, зазначене не є обставиною, з якою положення Земельного кодексу України пов'язують наявність підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У відповідності до приписів статей 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно компетенцією селищних та міських рад є врегулювання земельних правовідносин, зокрема, до яких відноситься надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові виграти за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що на підтвердження вищевказаних обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів.

З матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2016 року між ФОП «ОСОБА_5О.» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 26/08-1.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, про що також свідчить відповідне і виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до диплому серії КВ № 30618022 ОСОБА_5 здобув кваліфікацію магістра права.

29 серпня 2016 року між ФОП «ОСОБА_5О.» та ОСОБА_1 підписано акт виконаних робіт згідно із договором про надання правової допомоги, згідно із яким на складання позовної заяви зі всіма необхідними матеріалами витрачено вісім годин. Вартість робіт становить 4 640 грн. 00 коп.

26 серпня 2016 року ОСОБА_1 на рахунок ФОП ОСОБА_5 перерахував грошові кошти у розмірі - 4 640 грн. 00 коп. згідно із договором про надання правової допомоги від

26 серпня 2016 року.

З урахуванням наявних у матеріалах справи договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт, належних платіжних документів, суд приходить до висновку про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу у заявленому розмірі 4 640 грн. 00 коп. Процесуальні норми статті 94 КАС України не надають суду повноважень зменшувати чи обмежувати позивача, на користь якого вирішено позов у повному обсязі, в присудженні судових витрат на правову у зменшеному обмеженому розмірі, якщо позивачем були долучені до позовних заяв усі належні доказові матеріали та документи на підтвердження виконаних об'ємів робіт з надання правової допомоги, їх кількості, видів, та платіжні банківські документи, що вказують на фактичну оплату наданих юридичних послуг (правової допомоги) на підставі договорів про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 94 КАС України стягненню із відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 159 163 КАС України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним й скасувати рішення Броварської міської ради Київської області «Про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою» від

07 червня 2016 року № 218-15-07 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари у звязку із тим, що земельна ділянка, яка зазначена на графічному матеріалі доданому до клопотання

№ 11-16-3/1487 від 09 березня 2016 року, передбачена для надання учасникам АТО

(пункт 1.10).

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі

5 191 (пять тисяч сто девяносто один) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Броварської міської ради Київської області.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. При відкладенні складення постанови суду в повному обсязі на строк, який не може бути більшим ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин