Справа № 2-а-3029/11/1470
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2011 р.Справа № 2-а-3029/11/1470

Категорія:8.2.1Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

при секретарі Гарник А.С.

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2011 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва про скасування податкового повідомлення-рішення про донарахування податку на додану вартість (далі ПДВ) та штрафних санкцій на загальну суму 213 922,5 грн., вказуючи, що у 2009 році вона перебувала на спрощеній системі оподаткування і не була платником ПДВ. Оскільки у 4 кв. 2009 року валова виручка перевищила 300 000 грн., з наступного кварталу вона перейшла на загальну систему оподаткування та зареєструвалася платником ПДВ.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вказуючи, що всупереч вимогам п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачка не зареєструвалася платником ПДВ.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ФОП ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 27 жовтня 2004 року.

Відповідно до Свідоцтва про сплату єдиного податку від 31 грудня 2008 року у 2009 році ФОП ОСОБА_2 перебувала на спрощеній системі оподаткування і була платником єдиного податку.

12 лютого 2009 року та 02 березня 2009 року підприємцем ОСОБА_2 укладено договори підряду з Департаментом житлово-комунального господарства, Адміністрацією Центрального району м. Миколаєва. ФОП ОСОБА_2 отримала від замовників 1 026 820,2 грн., при цьому ПДВ протягом 2009 року ОСОБА_2 не сплачувала.

Актом перевірки ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва від 04 березня 2011 року зазначені дії позивачки кваліфіковані як порушення вимог ст.ст. 3, 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

22 березня 2011 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 про донарахування ФОП ОСОБА_2 недоїмку з ПДВ у сумі 171 138 грн. та штрафу у сумі 42 784,5 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 9.4 Закону України "Про податок на додану вартість" ФОП ОСОБА_2 повинна була реєструватися як платник ПДВ до кінця звітного податкового періоду.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст. 3, ст. 7, п.9.4. ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість"

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 вказується, що у неї не виникає обовязку про обовязкову реєстрацію платником ПДВ відповідно до припису п. 9.4. ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки зі змісту договорів (з урахуванням додаткових угод) не вбачається, що на неї покладався обовязок виконувати певний обсяг підрядних робіт до визначеного строку, при чому строк виконання такого зобовязання повинен бути в межах одного податкового періоду. Крім того, Договір №7 від 02 березня 2009 року визнаний судом недійсним з моменту укладення.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Законом України "Про податок на додану вартість" встановлено, що реєстрація осіб як платників ПДВ якщо особа укладає одну чи більше цивільно-правових угод (договорів), унаслідок виконання яких планується здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищуватиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 цього Закону, то така особа зобов'язана зареєструватися як платник цього податку до кінця такого звітного податкового періоду (аб.3 п.9.4 ст. 9).

Відповідно до аб.3 п.9.4 ст. 9 вищевказаного Закону особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Так апелянтом у 2009 році укладені наступні договори:

· 12 лютого 2009 року ФОП ОСОБА_2 укладено договір підряду з Департаментом житлово-комунального господарства з монтажу, технічного обслуговування та ремонту вимірювальної апаратури перевірки приладів обліку теплової енергії. Замовник зобов'язується надати Підряднику перелік адрес виконання робіт, забезпечити фінансування робіт, прийняти і повністю сплатити вартість робіт і матеріалів згідно акту виконаних робіт. Загальна сума договору складає 489 598 грн. Вартість робіт визначена кошторисом та становить 97 857 грн.

· 02 березня 2009 року ФОП ОСОБА_2 укладено договір підряду з Адміністрацією Центрального району м. Миколаєва з влаштування індивідуального опалення в житлових будинках. Загальна сума договору склала 1 000 000 грн. Термін виконання договору до 31 грудня 2009 року. Відповідно до п. 9.3 розділу 9 "Загальні положення": Договір укладено на термін з дати підписання до 31 грудня 2009 року, може бути пролонгований на І квартал наступного року до проведення наступного тендеру, а у частині грошових зобов'язань - до повного виконання.

Фактично по зазначеним вище договорам ФОП ОСОБА_2 отримала від замовників 1 026 820,2 грн., при цьому ПДВ протягом 2009 року у відповідному розмірі не сплачувала.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на рішення господарського суду Миколаївської області від 11 серпня 2011 року, оскільки це рішення не спростовує факту укладення позивачкою угоди, за якою планувалося здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищуватиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 цього Закону, відповідно, вона була зобов'язана зареєструватися як платник ПДВ.

Таким чином, відповідач правомірно (з урахуванням п.3.1 ст. 3 , пп. 7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону) визначив суму податкових зобовязань та штрафних санкцій апелянту, оскільки ФОП ОСОБА_2 були укладено договори внаслідок яких вона зобовязана була зареєструватися платником ПДВ до кінця 1 кв. 2009 року, але в порушення аб.4 п.9.4. ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" не подала відповідну заяву про реєстрацію платника ПДВ.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 листопада 2011 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: