Справа № 825/603/17
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/603/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючої судді Падій В.В.,

суддів Кашпур О.В., Дякова В.І.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3М,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

10.04.2017 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1І.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Фонду державного майна України, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 28.03.2017 № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.»; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області; стягнути з Фонду державного майна України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 03.11.2000 по 25.02.2015 проходив державну службу на посадах заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області та першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, а з 26.02.2015 і по день звільнення займав посаду начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області. Наказом виконуючого обовязки керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5 від 28.03.2017 № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.» позивача було звільнено з посади начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, на підставі пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», з 28.03.2017. Разом з тим, ОСОБА_1 вважає своє звільнення за пунктом 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» незаконним, безпідставним та таким, що здійснено з порушенням вимог чинного законодавства України.

05.05.2017 позивачем до суду подано заяву про уточнення позовних вимог у частині субєкта стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме просив суд стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Також, у судовому засіданні 05.05.2017, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до журналу судового засідання, залучено до участі у справі в якості відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області.

Позивач та його представники у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Фонду державного майна України у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак 11.05.2017 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити, оскільки дисциплінарною комісією встановлено наявність у діях позивача дисциплінарного проступку та запропоновано подальше звільнення ОСОБА_1 з державної служби, то у Фонду державного майна України були наявні усі підстави для винесення оскаржуваного наказу.

Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області у судовому засіданні щодо розгляду справи послався на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначили, що ними факсом отримано наказ виконуючого обовязки керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5 від 28.03.2017 № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.» та останній було передано позивачу для ознайомлення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, його представників, представників відповідачів, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.11.2000 по 25.02.2015 проходив державну службу на посадах заступника начальника та першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, а з 26.02.2015 і по день звільнення займав посаду начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, що підтверджується копіями особової картки державного службовця № 9 та трудової книжки позивача, наявними у матеріалах справи (т. 1 а.с. 9-13, 31-33).

Як вбачається з матеріалів справи,12.09.2016 начальником відділу внутрішньої безпеки та запобігання корупції Фонду державного майна України на імя голови Фонду державного майна України скеровано доповідну записку № 53/209, в якій запропоновано ініціювати дисциплінарне провадження стосовно начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 Вищевказана доповідна записка обґрунтована тим, що до відділу внутрішньої безпеки та запобігання корупції Фонду державного майна України надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Макотрейдінг» від 01.08.2016 № 0236 щодо можливих порушень законодавства при передачі в оренду державного майна Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області. За результатами розгляду заяви та вивчення матеріалів, встановлено численні порушення законодавства у сфері оренди державного майна при передачі в оренду нежитлових приміщень у пункті пропуску через державний кордон України «ОСОБА_8 ОСОБА_9», загальна площа 14,7 кв.м., та асфальтобетонного майданчика у пункті пропуску через державний кордон України «Сеньківка ОСОБА_10, Веселівка», загальна площа 30 кв.м., що обліковуються на балансі Державної фіскальної служби України (т. 1 а.с.139).

На підставі доповідної записки від 12.09.2016 № 53/209, головою Фонду державного майна України ОСОБА_11 винесено накази від 31.10.2016 №№ 179-р, 1951 «Про проведення службового розслідування» та «Про проведення перевірки діяльності Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області», відповідно до яких утворено комісії з проведення службового розслідування стосовно начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 та перевірки діяльності Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області за всіма напрямами роботи відділення з 2010 року по теперішній час (т. 1 а.с.160,161).

08.12.2016 комісією з проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 винесено акт про результати проведення службового розслідування стосовно начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1, відповідно до якого комісією, за результатами проведеного службового розслідування, встановлено порушення ОСОБА_1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 № 906 та Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 02.10.2012 № 3607. Цього ж дня, комісією винесено висновок, яким запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у відповідності до статей 64-69 Закону України «Про державну службу» (т. 1 а.с.179-182).

Із вищевказаним актом позивача було ознайомлено 29.12.2016, що підтверджується його особистим підписом на копії акту службового розслідування (т.1 а.с.182). З висновками акту позивач не погодився та подав письмові заперечення на вищевказаний акт (а.с.41,42).

27.01.2017 та 27.03.2017 позивачем на адресу виконуючого обовязки керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5 та голови дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Фонду державного майна України подано письмові пояснення щодо матеріалів перевірки діяльності Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, проведеної відповідно до наказу Фонду державного майна України від 31.10.2016 № 9151 та щодо матеріалів службового розслідування стосовно позивача (т. 1 а.с.162-177).

07.02.2017 дисциплінарною комісією, за результатами розгляду дисциплінарної справи позивача, винесено висновок про наявність у діях начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 5, 9, 14 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» (т. 1 а.с.141-148).

Цього ж дня дисциплінарною комісією внесено подання, в якому, з урахуванням доведеності факту вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 5, 9, 14 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», та наявністю вини у діях позивача, запропоновано застосувати до начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, у відповідності до статті 66 Закону України «Про державну службу», у вигляді звільнення (т. 1 а.с.140).

На підставі вищевказаного подання, 28.03.2017 виконуючим обовязки керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5 видано наказ № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.», яким начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 звільнено з посади 28.03.2017 (підстава: пункт 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу») (т. 1 а.с.137).

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII).

У свою чергу, за визначенням, наведеним у частині 2 статті 1 Закону №889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно із статтею 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Так, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, у відповідності до приписів частини першої статті 65 Закону №889-VIII, є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

У свою чергу, частиною 1 статті 66 Закону №889-VIII законодавець визначив заходи дисциплінарного впливу для державних службовців, а саме: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини 5 статті 66 Закону №889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 цього Закону.

Згідно із частиною 6 статті 66 Закону №889-VIII дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Положеннями частин 1, 9-11 статті 69 Закону №889-VIII встановлюється, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

У свою чергу, порядок призначення та проведення службового розслідування встановлений статтею 71 Закону №889-VIII, а також регулюється Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950.

Так, з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

Службове розслідування стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», проводиться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, а стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», - дисциплінарною комісією у державному органі.

За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частинами 1,2 статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Пунктом 4 частини 1 статті 83 Закону №889-VIII встановлено, що державна служба припиняється за ініціативою суб'єкта призначення.

Підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є, зокрема, вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення (пункт 4 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII ).

Аналіз наведених вище норм дозволяє зробити висновок, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується уповноваженим органом до працівника, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. У свою чергу, протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою видання виконуючим обовязки керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5 наказу від 28.03.2017 № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.» стало подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Фонду державного майна України від 07.02.2017, складене згідно з висновком про наявність у діях начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 07.02.2017.

У свою чергу, вищевказане подання обґрунтоване тим, що дисциплінарною комісією у ході дисциплінарного провадження встановлено неналежне виконання службових обовязків ОСОБА_1 при неналежному здійсненні контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу обєктів приватизації, а також за використанням орендованого державного майна, використання повноважень в неправомірних особистих інтересах інших осіб (при не нарахуванні орендної плати за договором оренди від 19.02.2015 №17-15 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, який укладений з Товариство з обмеженою відповідальністю «Маг-груп», а також неустойки за неповернення державного майна з оренди), прийняття необґрунтованих рішень, що спричинило незаконне використання державного майна орендарями: Громадською організацією «Сприяння реабілітації, інтеграції в суспільство та працевлаштування ветеранів та інвалідів «Борис плюс» та Чернігівським міським громадським обєднанням «Фонд інвалідів та пенсіонерів» (т. 1 а.с.140).

Разом з тим, суд не погоджується з висновком дисциплінарної комісії, викладеним у поданні від 07.02.2017, щодо наявності у діях начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, з огляду на наступне.

1) Щодо надання неприбутковій організації - Громадській організації «Сприяння реабілітації, інтеграції в суспільство та працевлаштування ветеранів та інвалідів «Борис плюс» майна в оренду для розміщення магазину безмитної торгівлі.

Так, судом встановлено, що в газеті «Відомості приватизації» від 07.10.2015 № 43 (892) було розміщено оголошення про проведення конкурсу на право оренди нерухомого державного майна, а саме: асфальтобетонного покриття площами 90 та 100 кв.м., що знаходиться на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Нові Яриловичі», за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Скиток, вул. Лісна, 54 та асфальтобетонного покриття площею 100 кв.м., що знаходиться на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Сеньківка», за адресою: Чернігівська область, Городнянський район, с. Сеньківка, вул. Дружби, 38, які перебувають на балансі Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України (т.1 а.с.203).

У свою чергу, після опублікування вищевказаного оголошення до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області надійшла заява Громадської організації «Сприяння реабілітації, інтеграції в суспільство та працевлаштування ветеранів та інвалідів «Борис плюс» про передачу в оренду вищевказаного державного майна (асфальтобетонного покриття) для встановлення та експлуатації магазину безмитної торгівлі.

Згідно з протоколами засідання конкурсної комісії щодо розгляду матеріалів для укладення договору на право оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, від 21.10.2015 №№ 2/Н-617/15, 2/Н-618/15, 2/Н-619/15 комісією прийнято рішення про укладення договорів оренди нерухомого державного майна, а саме: асфальтобетонного покриття площами 90 та 100 кв.м., що знаходиться на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Нові Яриловичі», за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Скиток, вул. Лісна, 54 та асфальтобетонного покриття площею 100 кв.м., що знаходиться на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Сеньківка», за адресою: Чернігівська область, Городнянський район, с. Сеньківка, вул. Дружби, 38, які перебувають на балансі Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, з Громадською організацією «Сприяння реабілітації, інтеграції в суспільство та працевлаштування ветеранів та інвалідів «Борис плюс» без проведення конкурсу.

Наказами Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області від 23.10.2015 №№ 698,699,700, зокрема, укладено з Громадською організацією «Сприяння реабілітації, інтеграції в суспільство та працевлаштування ветеранів та інвалідів «Борис плюс» договори оренди вищевказаного нерухомого державного майна (асфальтобетонного покриття) та скасовано проведення конкурсу на право оренди державного майна, призначеного на 28.10.2015 (т. 1 а.с.207-209).

Цього ж дня між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області та Громадською організацією «Сприяння реабілітації, інтеграції в суспільство та працевлаштування ветеранів та інвалідів «Борис плюс» укладено договори оренди нерухомого майна, що належать до державної власності №№ 100-15, 101-15 та 102-15.

Разом з тим, дисциплінарною комісією у висновку про наявність у діях начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 07.02.2017 зазначено, що, під час перевірки документів Громадської організації «Сприяння реабілітації, інтеграції в суспільство та працевлаштування ветеранів та інвалідів «Борис плюс», конкурсною комісією не досліджувалось питання, яким чином буде використовуватись державне майно, призначене для встановлення та експлуатації магазину безмитної торгівлі, організацією, яка, відповідно до Статуту, не в праві займатись діяльністю, направленою на отримання прибутку.

Вищевказана бездіяльність конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, на думку дисциплінарної комісії, призвела до прийняття неправомірного рішення щодо укладення договору оренди без проведення конкурсу на право оренди нерухомого державного майна та не визначення на конкурсних засадах плати за використання державного майна.

Водночас, суд вважає за необхідне зауважити, що у відповідності до абзацу 4 пункту 4 статті 9 Закону України від 10.04.1992 №2269-XII «Про оренду державного та комунального майна» у разі надходження заяви, зокрема, від громадської організації ветеранів або інвалідів, реабілітаційних установ для інвалідів та дітей-інвалідів оголошення про намір передати майно в оренду не розміщується і договір оренди укладається з таким заявником без проведення конкурсу.

Крім того, згідно з абзацом 2 пункту 19 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 № 906 (далі Порядок № 906) у разі надходження після оголошення конкурсу заяви про оренду від особи, яка відповідно до законодавства має право на отримання відповідного державного майна в оренду без проведення конкурсу, договір оренди укладається з такою особою.

При цьому, як встановлено у судовому засіданні, Громадська організація «Сприяння реабілітації, інтеграції в суспільство та працевлаштування ветеранів та інвалідів «Борис плюс» є обєднанням інвалідів та має право на отримання державного майна в оренду без проведення конкурсу.

При цьому, суд зауважує, що рішення про передачу в оренду нерухомого державного майна приймалось конкурсною комісією, а не начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1, а тому позивач не може нести відповідальність за рішення конкурсної комісії.

Водночас, питання про використання державного майна, призначеного для встановлення та експлуатації магазину безмитної торгівлі та про реалізацію статутних завдань громадської організації конкурсною комісією не досліджувалося, оскільки останні не належать до повноважень комісії, визначених Порядком № 906.

Крім того, у відповідності до частини 3 статті 65 Закону №889-VIII державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

Як встановлено судом раніше, договори оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №№ 100-15, 101-15 та 102-15 було укладено між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області та Громадською організацією «Сприяння реабілітації, інтеграції в суспільство та працевлаштування ветеранів та інвалідів «Борис плюс» 23.10.2015.

Отже, кінцевий строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності сплинув - 24.10.2016.

Разом з тим, відповідачем, у порушення частини 3 статті 65 Закону №889-VIII, притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності лише 28.03.2017 з моменту винесення виконуючим обовязки керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5 наказу від № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.».

2) Щодо укладення договору оренди за наявності відмови органу управління - Міністерства освіти і науки України в його укладенні.

Так, судом встановлено, що 18.02.2016 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області надійшла заява Чернігівського міського громадського обєднання «Фонд інвалідів та пенсіонерів» від 16.02.2016 №7 про надання в оренду державного нерухомого майна нежитлових приміщень загальною площею 32,09 кв.м. на першому поверсі триповерхової будівлі, що знаходиться за адресою: вул. Івана Мазепи, 4-А, м. Чернігів та перебуває на балансі Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту для розміщення громадської організації інвалідів, терміном на 2 роки 364 дні (т.1 а.с. 183).

22.02.2016 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області звернулось до Міністерства освіти і науки України з листом № 07-04-00519 щодо надання згоди на укладення договору оренди вищевказаного державного нерухомого майна з Чернігівським міським громадським обєднанням «Фонд інвалідів та пенсіонерів». До листа Регіональним відділенням було додано: копію заяви про оренду майна, проект договору оренди нерухомого державного майна, копію листа балансоутримувача; копію Статуту (т.1 а.с. 184).

Листом від 08.04.2016 № 1/11-4699 Міністерством освіти і науки України відмовлено у наданні дозволу на укладення договору оренди державного майна (т.1 а.с.185).

27.04.2016 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області повторно надійшла заява Чернігівського міського громадського обєднання «Фонд інвалідів та пенсіонерів» № 9 про надання в оренду державного нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 32,09 кв.м. на першому поверсі триповерхової будівлі, що знаходиться за адресою: вул. Івана Мазепи, 4-А, м. Чернігів та перебуває на балансі Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту для розміщення громадської організації інвалідів, терміном на 2 роки 364 дні (т. 1 а.с.186).

29.04.2016 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області повторно звернулось до Міністерства освіти і науки України з листом № 07-04-01439 щодо надання згоди на укладення договору оренди вищевказаного державного нерухомого майна з Чернігівським міським громадським обєднанням «Фонд інвалідів та пенсіонерів». До листа Регіональним відділенням було додано: копію заяви про оренду майна, копію договору оренди, копію розрахунку орендної плати, копію листа балансоутримувача (т.1 а.с. 187).

Листом від 22.06.2016 № 1/11-8187 Міністерством освіти і науки України відмовлено у наданні дозволу на укладення договору оренди державного майна (т. 1 а.с.189).

01.07.2016 Чернігівське міське громадське обєднання «Фонд інвалідів та пенсіонерів» знову звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області із заявою № 10 про надання в оренду нерухомого державного майна (т.1 а.с.190).

06.07.2016 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області звернулось до Міністерства освіти і науки України з листом № 07-04-02260 щодо надання згоди на укладення договору оренди державного нерухомого майна з Чернігівським міським громадським обєднанням «Фонд інвалідів та пенсіонерів». До листа Регіональним відділенням було додано: копію заяви про оренду майна, копію договору оренди, копію розрахунку орендної плати, копію листа балансоутримувача (т.1 а.с. 191).

Наказом начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 від 05.08.2016 № 612 «Про укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності» (у звязку із неотриманням на звернення Регіонального відділення від 06.07.2016 № 07-04-02260 висновків органу, уповноваженого управляти державним майном) наказано укласти договір оренди державного нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 32,09 кв.м. на першому поверсі триповерхової будівлі, що знаходиться за адресою: вул. Івана Мазепи, 4-А, м. Чернігів та перебуває на балансі Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту для розміщення громадської організації інвалідів з Чернігівським міським громадським обєднанням «Фонд інвалідів та пенсіонерів», терміном на 2 роки 364 дні (т. 1 а.с.194).

08.08.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області та Чернігівським міським громадським обєднанням «Фонд інвалідів та пенсіонерів» укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 103-16 (т.1 а.с.196-199).

Листом від 17.08.2016 № 1/11-11156 Міністерством освіти і науки України відмовлено у наданні дозволу на укладення договору оренди державного майна (т. 1 а.с.192).

У свою чергу, дисциплінарною комісією у висновку про наявність у діях начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 07.02.2017 вказано, що будучи двічі проінформованим органом управління - Міністерством освіти і науки України про відмову у передачі державного майна в оренду, начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1, у порушення вимог частин 2, 3 статті 9 Закону України від 10.04.1992 № 2269-XII «Про оренду державного та комунального майна» (далі Закон № 2269-XII), винесено наказ від 05.08.2016 № 612 «Про укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності».

Разом з тим, суд не погоджується з вищевказаною позицією дисциплінарної комісії, з огляду на наступне.

Так, Законом, який покликаний забезпечити підвищення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам є Закон № 2269-XII.

У відповідності до частин 2,3 статті 9 Закону № 2269-XII у разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець, за умови відсутності заборони на передачу майна в оренду, у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

Орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

При цьому, якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим (абзац 4 частини 3 статті 9 Закону № 2269-XII).

У свою чергу, з детального аналізу матеріалів адміністративного позову вбачається, що Регіональним відділенням копії матеріалів щодо оренди державного майна були надіслані, у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви, органу, уповноваженому управляти майном - Міністерству освіти і науки України та відповідно були отримані останнім.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів щодо надіслання Міністерством освіти і науки України, протягом п'ятнадцяти днів після надходження до нього документів про оренду державного майна, висновків про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди, що свідчить про автоматичне набуття питанням щодо укладення договору оренди статусу «погоджено» із відповідним органом управління державним майном.

А тому, Регіональним відділенням вірно не враховано відмову Міністерства освіти і науки України в укладенні договору оренди, оскільки остання не мала юридичної сили.

Вищевказані обставини, у свою чергу, свідчать про правомірність дій начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1, при винесенні наказу від 05.08.2016 № 612 «Про укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності», та відсутність факту допущення позивачем порушень частин 2, 3 статті 9 Закону № 2269-XII.

3) Щодо використання орендованого державного майна Товариством з обмеженою відповідальністю «Маг-груп».

Так, дисциплінарною комісією у висновку про наявність у діях начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 07.02.2017 зазначено, що оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Маг-груп» державне майно, передане йому у користування, згідно договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 19.02.2015 № 17-15, не повернуто, то Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області зобовязане було, у відповідності до чинного законодавства України та умов договору, нараховувати неустойку у розмірі подвійної орендної плати до моменту фактичного повернення державного майна балансоутримувачу.

Разом з тим, Регіональним відділенням жодних дій щодо нарахування неустойки вчинено не було, що, на думку дисциплінарної комісії, призвело до можливості товариства безкоштовно використовувати державне майно без будь-яких правових підстав, всупереч положенням Земельного кодексу України, Закону № 2269-XII та іншим нормативно-правовим актам, які регламентують відносини у сфері оренди державного майна.

Однак, суд не погоджується з такою позицією дисциплінарної комісії, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2016 Господарським судом м. Києва винесено ухвалу по справі №910/4108/16, якою затверджено мирову угоду, укладену 11.05.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маг-груп» (т.1 а.с.234-236). Відповідно до умов вищевказаної угоди боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маг-груп» визнав свої зобовязання по сплаті заборгованості за договором оренди від 19.02.2015 № 17-15 та зобовязався сплатити їх згідно з затвердженим графіком (пункти 2,3 Мирової угоди) (т. 1 а.с.237-239).

При цьому, пунктом 9 Мирової угоди передбачено, що сторони домовились, що договір індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 19.02.2015 № 17-15, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маг-груп», є чинним та не є припиненим чи розірваним і діє на тих умовах, що передбачені договором.

У свою чергу, у відповідності до статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З детального аналізу вищевказаної статті вбачається, що законодавцем встановлено 2 підстави, за умови яких, можливе стягнення неустойки у подвійному розмірі: 1) несвоєчасне повернення майна наймачем; 2) припинення договору найму.

Оскільки, договір індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 19.02.2015 № 17-15, згідно положень Мирової угоди, був чинним, а неустойка за несвоєчасне повернення державного майна нараховується виключно після припинення договірних відносин оренди та повернення відповідного державного майна, суд дійшов висновку про відсутність у Регіонального відділення підстав для нараховування неустойки у розмірі подвійної орендної плати до моменту фактичного повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Маг-груп» державного майна балансоутримувачу.

4) Щодо контролю за виконанням договорів купівлі-продажу обєктів приватизації, укладених у 2006 році .

Так, дисциплінарною комісією у висновку про наявність у діях начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 07.02.2017 зазначено про неналежне виконання Регіональним відділенням повноважень щодо контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу, формальне оформлення результатів перевірки без фактичного здійснення контролю, внесення змін до договорів у порушення вимог діючих нормативно-правових актів.

У свою чергу, суд зазначає, що під доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, слід розуміти будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин 1 та 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд погоджується з доводами позивача щодо того, що факти неналежного контролю за договорами оренди державного майна мали місце протягом 2006-2007 років, натомість позивач був призначений на посаду начальника Регіонального відділення Фонду державного майна по Чернігівській області лише з 26.02.2015, а тому останній не може нести дисциплінарну відповідальність, передбачену Законом №889-VIII, за факти невиконання умови договорів купівлі-продажу, укладених Регіональним відділенням у 2006 році.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідачем до суду не надано жодних належних та допустимих доказів неналежного виконання начальником Регіонального відділення Фонду державного майна по Чернігівській області ОСОБА_1 повноважень щодо контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу, формального оформлення результатів перевірки без фактичного здійснення контролю та внесення змін до договорів з порушення вимог діючих нормативно-правових актів. Крім того, відповідачем до суду не надано і самих договорів оренди, що, у свою чергу, виключає можливість суду перевірити обґрунтованість тверджень відповідача.

5) Щодо непроведення Регіональним відділенням Фонду державного майна України перевірок виконання договору оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу Чернігівського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Чернігівського лікеро-горілчаного заводу «Кристал».

Так, судом встановлено, що 09.11.2001 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області та Закритим акціонерним товариством «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» укладено договір цілісного майнового комплексу структурного підрозділу державного підприємства № 16-01, відповідно до умов якого Регіональне відділення передало у строкове платне користування цілісний майновий комплекс структурного підрозділу Чернігівського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Чернігівського лікеро-горілчаного заводу «Кристал», розташований за адресою: вул. Котляревського, 38, м. Чернігів (т. 2 а.с.24-26).

У свою чергу, дисциплінарною комісією у висновку про наявність у діях начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 07.02.2017 вказано про непроведення Регіональним відділенням комплексного контролю за виконанням Закритим акціонерним товариством «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» умов договору оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу Чернігівського обласного державного обєднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Чернігівського лікеро-горілчаного заводу «Кристал» протягом 2014-2016 років.

Однак, вищевказані посилання дисциплінарної комісії не містять ознак обґрунтованості, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на спростування доводів дисциплінарної комісії, викладених у відповідному висновку комісії, до матеріалів справи надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження проведення Регіональним відділенням у 2015 та 2016 роках контролю за виконанням Закритим акціонерним товариством «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» договору цілісного майнового комплексу структурного підрозділу державного підприємства від 09.11.2001 № 16-01.

Водночас, відповідачами не надано до суду жодних доказів на підтвердження правомірності своїх доводів.

Крім того, позивач не може нести відповідальність за дії Регіонального відділення з питань непроведення останнім комплексного контролю за виконанням Закритим акціонерним товариством «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» умов договору цілісного майнового комплексу структурного підрозділу державного підприємства від 09.11.2001 № 16-01 у 2014 році, оскільки ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області лише 26.02.2015, що підтверджується копіями особової картки державного службовця № 9 та трудової книжки позивача, наявними у матеріалах справи (т. 1 а.с. 9-13, 31-33).

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

6) Щодо передачі в оренду державного майна нежитлових приміщень службового блоку у пункті пропуску через державний кордон України «ОСОБА_8 ОСОБА_9» загальною площею 14,7 кв.м., що обліковуються на балансі Державної фіскальної служби України та перебувають в оперативному управлінні (користуванні) Чернігівської митниці Державної фіскальної служби і знаходяться за адресою: вул. Лісна, 54, с. Скиток, Чернігівський район, Чернігівська область.

Так, дисциплінарною комісією у висновку про наявність у діях начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 07.02.2017 зазначено: про порушення строків публікації оголошення орендодавця Регіонального відділення стосовно наміру передати в оренду вищевказане держане майно; про порушення процедури проведення конкурсу на право оренди державного майна (по заявах ТОВ «Укртрансагент», ТОВ «Сайрус груп», ТОВ «Макотрейдінг», ТОВ «Твоя логістика», ТОВ «ОСОБА_12 Карго»); про відсутність погодження Чернігівською митницею Державної фіскальної служби передачі в оренду державного майна.

Водночас, суд не погоджується з такою позицією дисциплінарної комісії, з огляду на наступне.

Так, дисциплінарною комісією зазначено, що Регіональним відділенням, у порушення частини 4 статті 9 Закону № 2269-XII, інформаційне повідомлення про намір передати державне майно в оренду направлено для публікації в газету «Відомості приватизації» лише 18.05.2016, а могло бути направлено ще 04.04.2016.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що порушення строків публікації оголошення не є, у розумінні Закону №889-VIII дисциплінарним проступком, який тягне за собою дисциплінарну відповідальність державного службовця у вигляді звільнення з державної служби.

При цьому, позивач не може нести відповідальність за порушення Регіональним відділенням процедури проведення конкурсу на право оренди державного майна та прийняття Регіональним управлінням відповідного наказу від 21.07.2016 про укладення договору оренди державного майна з ТОВ «Укртрансагент», оскільки ОСОБА_1 у період з 29.06.2016 по 27.07.2016 перебував у щорічній відпустці, що підтверджується копією наказу Фонду державного майна України від 24.06.2016 № 90-р «Про надання відпустки ОСОБА_1І.», наявною у матеріалах справи (т.1 а.с. 34).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що звільнення з державної служби є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності повинен бути найвищим.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, Фондом державного майна України були допущені значні процедурні порушення, при винесенні наказу від 28.03.2017 № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.».

Так, з оскаржуваного наказу вбачається, що останній підписаний виконуючим обовязки керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5 (т.1 а.с.137).

У свою чергу, у відповідності до частини 2 статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Водночас, спеціальним законом, який визначає статус, організацію, повноваження та порядок діяльності Фонду державного майна України є Закон України від 09.12.2011 № 4107-VI «Про Фонд Державного майна України» (далі Закон №4107-VI).

Система державних органів приватизації визначена статтею 6 Закону № 4107-VI, відповідно до якої, Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності (частина 1 статті 6 Закону № 4107-VI).

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону № 4107-VI регіональні відділення та представництва Фонду державного майна України є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Керівники регіональних відділень та представництв призначаються на посаду за погодженням з головами місцевих державних адміністрацій та звільняються з посади Головою Фонду державного майна України (частина 3 статті 6 Закону № 4107-VI).

Аналогічні положення містяться і у пункті 11 Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.05.2012 № 678 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.06.2012 за № 935/21247 (далі Положення № 678).

З системного аналізу Закону № 4107-VI та Положення № 678 вбачається, що саме Голова Фонду державного майна України наділений виключною компетенцією щодо звільнення керівників регіональних відділень з посад державної служби.

Крім того, як зазначалось судом вище, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 83 Закону №889-VIII, державна служба припиняється за ініціативою суб'єкта призначення (позивача призначено на посаду наказом виконуючого обовязки голови Фонду державного майна України ОСОБА_13 від 25.02.2015 № 15-р «Про призначення ОСОБА_1І.»).

При цьому, згідно положень частини 3 статті 8 Закону № 4107-VI у разі відсутності Голови Фонду державного майна України чи неможливості здійснювати ним свої повноваження з інших причин його обов'язки виконує один із заступників відповідно до встановленого Головою Фонду державного майна України розподілу обов'язків.

У свою чергу, згідно наказу від 29.12.2016 №1051к «Про тимчасове підпорядкування підрозділів ФДМУ та розподіл функціональних обовязків між керівництвом Фонду» встановлено наступну взаємоповязаність між керівним складом Фонду, зокрема, Голова Фонду ОСОБА_11 Перший заступник Голови Фонду ОСОБА_13 (т.2 а.с.69-71).

Тобто, наказ від 28.03.2017 № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.» повинен був бути підписаний Головою Фонду Державного майна України або Першим заступником Голови Фонду, у разі відсутності Голови Фонду, як посадовими особами, яким спеціальним Законом № 4107-VI надані повноваження щодо звільнення з посад керівників Регіональних відділень Фонду державного майна України, а не виконуючим обовязки керівника апарату Фонду державного майна України ОСОБА_5, який, у відповідності до наказу від 29.12.2016 №1051к «Про тимчасове підпорядкування підрозділів ФДМУ та розподіл функціональних обовязків між керівництвом Фонду», наділений повноваженнями тільки щодо підписання наказів з особового складу виключно щодо працівників апарату Фонду державного майна України.

Крім того, як зазначалось судом раніше, у відповідності до частини 5 статті 66 Закону №889-VIII, звільнення з державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону.

Тобто, вищевказана стаття містить вичерпний перелік дисциплінарних проступків, за вчинення яких державний службовець підлягає звільненню з державної служби: пункти 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини 2 статті 65 цього Закону.

Разом з тим, Фондом державного майна України, при винесенні оскаржуваного наказу, було проігноровано вимоги частини 5 статті 66 Закону №889-VIII та незаконно застосовано до ОСОБА_1 винятковий вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з державної служби за допущення позивачем, на думку Фонду, дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII.

Крім того, Фондом державного майна України не надано до суду жодних належних та допустимих доказів щодо використання ОСОБА_1 повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб та прийняття позивачем необґрунтованого рішення, яке спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну.

За таких обставин та з урахуванням факту встановлення судом відсутності у діях ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, передбачених статтею 65 Закону №889-VIII і допущення відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу значних процедурних порушень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Фонду державного майна України від 28.03.2017 № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.» і задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується протиправність звільнення позивача з державної служби, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог ОСОБА_1 в частині поновлення його на посаді начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області з 29.03.2017.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області на користь ОСОБА_1І середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Так, згідно з приписами частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу є невід'ємним правом позивача, захист якого гарантований частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Неправомірна бездіяльність щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу порушує право позивача на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати належні йому кошти із бюджету при відсутності з його боку порушення закону.

У свою чергу, Єдиним нормативним актом, який визначає порядок обчислення середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження, чинність якого поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності є Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок).

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Отже, за приписами наведених норм, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.01.2014 (справа №21-395а13).

Зміст наведених правових актів дає підстави для висновку про те, що у випадках стягнення середньої заробітної плати (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, судом має бути визначений період вимушеного прогулу, останнім днем якого завжди є день ухвалення постанови суду як акту правосуддя, з яким відбулося врегулювання публічно-правового спору, про який зазначено в адміністративному позові, і вирішено завдання адміністративного судочинства.

Вищевказаний висновок був висловлений і Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 12.04.2017 №К/800/38283/15.

Так, згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 11.05.2017 № 18-01-01731, виданої Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області (т.2 а.с.106), за останні 2 календарні місяці роботи (січень, лютий 2017 року), середньомісячна заробітна плата позивача становить 9301,25 грн., середньоденна заробітна плата складає 688, 98 грн.

Кількість робочих днів у період вимушеного прогулу позивача дорівнює 28. Відповідно середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2017 по 12.05.2017 становить 19291,44 грн. без урахування обовязкових податків і зборів (688,98 грн. х 28 = 19291,44 грн.).

У свою чергу, пунктами 2, 3 частини 1 статті 256 КАС України встановлено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позову.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 28.03.2017 № 80-р «Про звільнення ОСОБА_1І.».

Поновити ОСОБА_1 з 29.03.2017 на посаді начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2017 по 12.05.2017 у розмірі 19291 (дев'ятнадцять тисяч двісті дев'яносто одна) грн. 44 коп. без урахування обов'язкових податків та зборів.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя В.В. Падій

Судді О.В. Кашпур

ОСОБА_14