Справа № 815/5626/16   
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5626/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

при секретарі судового засідання Іщенко С.О.,

за участю сторін:

представник позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2В (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА» до Одеської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА» до Одеської митниці ДФС, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 500060702/2016/000063/2 від 25.05.2016 року.

Скасувати картку відмови Одеської митниці Державної фіскальної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення .N'/2016/00058 від 16.05.2016 року.

Судові витрати по справі розподілити відповідно до прийнятого рішення.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначив наступне.

08 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА» (Україна) та компанією ОСОБА_3 Фудс Ко., Лтд. (Китай), було укладено контракт № 01 (надалі - контракт), відповідно до якого компанія зобов'язалась поставити, а позивач оплатити та прийняти товар на умовах та за іною зазначених в проформах-інвойсах та інвойсах на кожну окрему партію товару (розділи 1,2,3 контракту).

При цьому відповідно до розділу контракту «Терміни та їх визначення», саме інвойс визначено як документ, який видається продавцем покупцю та який відображає фактичну поставку партії товару.

Ціна на товар включає в себе вартість упаковки, маркування та встановлюється в доларах США. За умовами контракту ліцензування та страхування товару не здійснювалось.

На виконання умов укладеного контракту, позивачем було здійснено зовнішньоекономічну імпортну операцію з компанією ОСОБА_3 Фудс Ко., Лтд., яка у свою чергу є виробником продукції, та ввезено на митну територію України товар з подальшим митним оформленням.

Так, згідно комерційного інвойсу № ТР22-20160225 від 25.02.2016 року до контракту № 01 від 08.08.2014 року на умовах РОВ (С)іп§сІао, Китай) на адресу позивача було поставлено товар:

- «імбир маринований для суши, гатунок Б» 3000 коробів за ціною 6,1 долара США за 1 короб, загальною вартістю 18300,00 доларів США (додаткова інформація: 1 коробка =10 пачок х 1,4 кг, загальна вага імбиру складає 30000,00 кг, вага з маринадом - 42000,00 кг).

Свої зобов'язання з оплати товару позивач виконав у повному обсязі на загальну суму 18300,00 доларів США, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті № 3477 від 04.03.2016 року на суму 3660,00 доларів США та № 3614 від 05.05.2016 року на суму 14640,00 доларів США.

16.05.2016 року позивачем до митного поста «Харків - центральний» Харківської митниці ДФС (надалі - митний орган, відповідач) була подана митна декларація ІМ 40 ДЕ № 500060702/2016/006057, в якій заявлена митна вартість за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну (ч.2 ст.57, ст.58 Митного кодексу України), вказавши в декларації ціну товару зазначену в інвойсі № TF22-20160225 від 25.02.2016 року з додаванням витрат на транспортування, а саме:

- ціна товару - 465774,8010 грн. (18300,00 доларів США х 25,45 грн.);

- витрати на транспортування -17940,00 грн.;

- митна вартість - 483714,80 грн. (графа 12 декларації «Відомості про товар»).

Разом з митною декларацією позивачем для підтвердження митної вартості товару було подано повний пакет документів, необхідних згідно чинного законодавства України для прийняття рішення про митне оформлення товару.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об'єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

Проте, в електронному повідомленні декларанту від 16.05.2016 року митним інспектором було зазначено, що «Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих за МД від 16.05.2016 №500060702/2016/006057 було встановлене наступне. До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08.08.2014 №№01, рахунок-фактура (інвойс) від 25.02.2016№ ТГ22-20160225, калькуляція від 02.04.2016 б/н. Подані документи містять розбіжності, а саме рахунку-фактурі (інвойс) від 25.02.2016 № ТР22-20160225 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт), що унеможливлює ідентифікацію з конкретною поставкою. Крім того, в надана до митного оформлення калькуляція від 02.04.2016 б/н не містить умов поставки відповідно до яких здійснювався розрахунок ціни. Враховуючи вище викладене згідно п.З ст. 53 Х1КУ декларант або уповноважена ним особа зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; Додатково повідомляємо, що згідно статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 16.05.2016 ст. держ .інс. ОСОБА_4В.»

Позивач своєчасно та належним чином відреагував на вказане електронне повідомлення, та надав митному органу лист-звернення №76 від 19.05.2016 року, в якому зазначив, що відсутність зазначеної в повідомленні інформації в наведених документах не є розбіжністю, та не може використовуватися як підстави для застосування ч.З ст.53 Митного кодексу України та просив направити письмову вимогу з переліком документів, які ще не надані декларантом або уповноваженою особою для підтвердження заявленої митної вартості.

Разом з зазначеним листом-зверненням були надані наступні додаткові документи: оборотно-сальдову відомість по рахунку3721 за березень2016 року-травень 2016 року; карточку рахунку 3721 за березень 2016- травень 2016.

Крім того, митному органу було надано лист постачальника Laiwu Taifeng Foods Co., Ltd з перекладом на російську мову від 17.05.2016 року.

20 травня 2016 року позивачем було надано лист №77, в якому просили митний орган врахувати надані додаткові документи та лист постачальника товару та ще раз звернути увагу митного органу на те, що чисельні показники вартості товару, які надають змогу здійснити обчислення митної вартості (фактичну сплачену вартість товарів) у повному обсязі містяться у платіжних документах, наданих декларантом до митного органу і розбіжностей у розмірах фактично сплаченої за придбаний декларантом товар не міститься у жодному з документів, наданих декларантом на підтвердження такої митної вартості.

24 травня 2016 року позивачем було надано висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати №ГО-2404 від 24 травня 2016 року про визначення ринкової вартості товару. Зазначеним висновком Дніпропетровська торгово-промислова палата визначила ринкову вартість товару імбир для суши сорту D із розрахунку 6,1 долл. США за 1 ящик.

25 травня 2016 року листом №79 позивач повідомив митний орган про те, що всі документи, як основні так і додаткові, які дають можливість визначити митну вартість товару були надані та надати ще додаткові документи немає можливості.

Незважаючи на всі надані додаткові документи, відповідачем все ж було відмовлено у прийнятті митної декларації ІМ 40 №500060702/2016/006057 від 16.05.2016 року та застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів, у зв'язку з чим було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060702/2016/00058 від 16.05.2016 року та було прийнято рішення про коригування митної вартості №500060702/2016/000063/2 від 25.05.2016 року, відповідно до якого митна вартість товару склала: «імбир маринований для суші» - 29400,00 доларів США проти заявленої декларантом 19004,85 доларів США.

Проте позивач не згоден з прийнятими відповідачем карткою відмови га рішенням про коригування митної вартості товарів, вважає їх незаконними та необґрунтованими.

Представник позивача під час судового розгляду справи підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх.

Представник відповідача заперечував проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, згідно яких відповідач вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Вислухавши думку сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час здійснення відповідачем контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією ІМ №500060702/2016/006057 від 16.05.2016 року, було встановлено що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08.08.2014 №01, рахунок-фактура (інвойс) від 25.02.2016№ ТF 22-20160225, калькуляція від 02.04.2016 б/н. Подані документи містять розбіжності, а саме:

1) в рахунку-фактурі (інвойс) від 25.02.2016 № ТF 2-20160225 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт), що унеможливлює ідентифікацію з конкретною поставкою

2) надана до митного оформлення калькуляція від 02.04.2016 б/н не містить умов поставки відповідно до яких здійснювався розрахунок ціни.

Враховуючи вище викладене згідно п.3 ст. 53 МКУ, декларант або уповноважена ним особа зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації. Додатково повідомляємо, що згідно статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В Рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що листом від 25.05.2016 року № 79 декларант повідомив про відсутність можливості надання інших додаткових документів, крім тих, що надавались раніше листами від 19.05.2016 року № 76 та від 20.05.2016 року № 78.

Позивачем, запитувані митним органом документи, надані не були.

З урахуванням викладеного, Одеською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № 500060702/2016/000063/2 від 25.05.2016 року, яким скориговано заявлену позивачем митну вартість товару імбир маринований для суши з 19004,85 доларів США до 29400,00 доларів США. В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів є більшим: по товару № 1 МД від 04.02.2016 року № 125130013/2016/401187 та по товару № 1-МД від 18.03.2016 року № 125130013/2016/403749 становить 0,7 дол. США за кг нетто..

Відповідно до положень.6 ст.54 МКУ, відповідачем була прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040001/2015/00090.

Відповідно до ст. 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 с. 51 МКУ, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2, ч.3 ст. 53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування..

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Судом встановлено що декларантом до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості товарів разом з митною декларацією були подані, зокрема, наступні документи: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № 01 від 08.08.2014 року; додаткова угода № 1 від 13.01.2015 року; додаткова угода № 2 від 27.02.2015 року; комерційний інвойс № TF22-20160225 від 25.02.2016 року, банківське платіжне доручення в іноземній валюті № 3477 від 04.03.2016 року; банківське платіжне доручення в іноземній валюті № 3614 від 05.05.2016 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортні витрати № 1896 від 13.05.2016 року); пакувальний лист б/н від 25.02.2016 року; коносамент (bill of lading) №D від 02.04.2016 року; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 02.04.2016 року; договір про перевезення № 2801/15-1 від 28.01.2015 року; договір про надання послуг митного брокера № 201 від 12.01.2015 року; сертифікат походження товару форми А № G30106 від 23.03.2016 року; декларація виробника б/н від 02.04.2016 року; сертифікат аналізу б/н від 16.05.2016 року; копія митної декларації країни відправлення № 00003269 від 19.03 2016 року; лист про відсутність взаємозалежності б/н від 15.01.2015 року; лист підтвердження відповідності 29.04.2016; висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» № 1660 від 26.04.2016 року про вартісні характеристики товару; прейскурант (прайс-лист) виробника від 14.02.2016 року; інформація про позитивні результати проведення ветеринарно-санітарного контролю № 2761 від 02.04.2016 року.

Судом встановлено, що 20 травня 2016 року ТОВ «АСС-ІМЄКС» (який діяв від імені позивача) було направлено на адресу відповідача лист №77, в якому підприємство просило митний орган врахувати надані додаткові документи: оборотно-сальдову відомість по рахунку № 3712 за березень 2016 року-травень 2016 року, карточку рахунку 3712 за березень-травень 2016 року, дані бухгалтерського обліку. та лист постачальника товару та ще раз звернули увагу митного органу на те, що чисельні показники вартості товару, які надають змогу здійснити обчислення митної вартості (фактичну сплачену вартість товарів) у повному обсязі містяться у платіжних документах, наданих декларантом до митного органу і розбіжностей у розмірах фактично сплаченої за придбаний декларантом товар не міститься у жодному з документів, наданих декларантом на підтвердження такої митної вартості.

ТОВ «АСС-ІМЄКС» також було надано відповідачеві лист контрагента позивача від 17.05.2016 року, висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати №ГО-2404 від 24 травня 2016 року про визначення ринкової вартості товару. Зазначеним висновком Дніпропетровська торгово-промислова палата визначила ринкову вартість товару імбир для суши сорту D із розрахунку 6,1 долл. США за 1 ящик.

25 травня 2016 року листом №79 ТОВ «АСС-ІМЄКС» повідомив митний орган про те, що всі документи, як основні так і додаткові, які дають можливість визначити митну вартість товару були надані та надати ще додаткові документи немає можливості.

Згідно рішення про коригування митної вартості, відповідачем було встановлено вищезазначені розбіжності у документах, що були подані декларантом.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено, що відповідно до листа компанії Laiwu Taifeng Foods Co., Ltd. Dsl 17.05.2017 року: «в соответствии с условиями и положениями Контракта поставки №01 от 08.08.2014, заключенного между компаниями Laiwu Taifeng Foods Co., Ltd. и ООО «ТК Экона», продукция поставляется на условиях FOB (Франко-борт) согласно условиям поставки в редакции Incoterms 2010, если другие условия поставки либо никакие условия поставки не указаны в Счете как указано в Пункте 1 "Предмет Контракта" соответствующего Контракта.

Принимая во внимание, что между компаниями Laiwu Taifeng Foods Co., Ltd. и ООО «ТК Экона» подписан только один Контракт №01 от 08.08.2014, следовательно Счет TF22-20160225 от 25.02.2016 и Калькуляция себестоимости к Счету TF22-20160225, оформленные для компании ООО «ТК Экона», относятся к Контракту №01 от 08.08.2014 и условия поставки считаются FOB (Франко-борт) порт Китайской Народной Республики.»

Відповідно до ч.1.ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

На думку суду, враховуючи лист контрагента позивача, що був наданий відповідачеві, висновки митного органу щодо розбіжностей, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними та необґрунтованими. Так, позивачем надано до митного оформлення документи, які на думку суду в повній мірі підтверджують правомірність дій позивача щодо визначення митної вартості товару. Крім того, суд зазначає, що відповідач помилково зазначив про наявність розбіжностей в документах позивача, оскільки термін «розбіжність» означає визначення в кількох документах щодо одного і того ж поняття різних даних, ознак. Не зазначення певних даних, які на думку посадових осіб відповідача мали б бути зазначені у конкретних документах не є розбіжністю, а свідчить про неповноту змісту такого документу. Проте, як встановлено судом, зазначена неповнота у даному випадку не є підставою вважати про неправомірність дій позивача щодо визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 ст.57 МКУ, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 ст.57 МКУ встановлено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 57 МКУ, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, судом встановлено, що відповідачем було обрано метод визначення митної вартості за ціною договору щодо аналогічних товарів.

При цьому суд зазначає, що згідно наданих відповідачем копій декларацій від 04.02.2016 року № 125130013/2016/401187 та від 18.03.2016 року № 125130013/2016/403749, на які йдеться посилання в рішенні митного органу, вбачається інший склад імбиру маринованого, різний вид товару ( позивач отримав SUSHI GINGER GRDE D, а в наданих деклараціях йдеться про SUSHI GINGER, із врожая 2015 року), різні умови поставки.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що позивач довів суду ті обставини на які посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 159-164, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА» до Одеської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості № 500060702/2016/000063/2 від 25.05.2016 року.

Скасувати картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2016/00058 від 16.05.2016 року.

Стягнути з Одеської митниці ДФС () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА» () судові витрати у сумі 5352 (пять тисяч триста пятдесят дві) грн. 37 (тридцять сім) копійок.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Бжассо

.