Справа № 826/3176/16
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Київ К/800/8750/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дії протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_5 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив визнати протиправним дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. (далі - відповідач) щодо віднесення додаткової угоди № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року, укладеної між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_5, до категорії нікчемних.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року, адміністративний позов задоволено.

У касаційній скарзі, відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просить оскаржувані рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 суд першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Курений О.В., відносячи додаткову угоду № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року до категорії нікчемних діяля не у порядку та не у спосіб, передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вищий адміністративний суд України погоджується із зазначеним висновком судів попередніх інстанцій з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між ПАТ «Брокбізнесбанк», як заставодержателем та ОСОБА_5, як заставодавцем був укладений договір застави № 1 (з майновим поручителем) від 31 січня 2011 року. Вказаний договір був укладений з метою забезпечення виконання ТОВ «Еліт» своїх зобов'язань перед ПАТ «Брокбізнесбанк» за кредитним договором № 01-11П від 06 січня 2011 року та договором про відкриття документарного акредитиву № ELT/IM203/10 від 6 січня 2011 року.

Додатковою угодою № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року, укладеною між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_5, сторони розірвали вказаний договір застави з моменту її підписання.

Постановою Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 107 ПАТ «Брокбізнесбанк» був віднесений до категорії неплатоспроможних.

У зв'язку з цим, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 28 лютого 2014 року № 9 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації», згідно з яким строком на три місяці з 3 березня 2014 року по 02 червня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 3 червня 2014 року № 42 було продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. з 3 червня 2014 року до дня отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк».

Постановою Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року № 339 було відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Брокбізнесбанк».

На підставі вказаної постанови Правління Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийняте рішення від 11 червня 2014 року «Про початок ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію в ПАТ «Брокбізнесбанк». Зазначеним рішення в АТ «Брокбізнесбанк» було розпочато з 11 червня 2014 року процедуру ліквідації Банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. на період з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 травня 2015 року № 103 було продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та продовжено строк повноважень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. до 10 червня 2016 року включно.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Курений О.В. 06 січня 2016 року надіслала ОСОБА_5 повідомлення за № 205 про нікчемність додаткової угоди № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року, відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у період з дня запровадження у ПАТ «Брокбізнесбанк» тимчасової адміністрації - 3 березня 2014 року по день направлення ОСОБА_5 повідомлення про нікчемність додаткової угоди № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року - 6 січня 2016 року до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не одноразово вносилися зміни, які стосувалися ознак нікчемного правочину, порядку та наслідків його виявлення, а також повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і його уповноваженої особи.

Так, на час запровадження у ПАТ «Брокбізнесбанк» тимчасової адміністрації положення частини другої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачали, що протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв: 1) договори, за якими було або має бути здійснено відчуження (або передача в користування) майна банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій; 2) договори про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов; 3) договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів; 4) договори, що передбачають платіж чи операцію з майном з метою надання пільг окремим кредиторам банку; 5) договори (правочини) з пов'язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку; 6) господарські операції, де оплата значно перевищує реальну вартість товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком.

Згідно із частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зазначеній редакції договори, зазначені в частині другій цієї статті, є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов'язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі звернення до суду уповноваженої особи Фонду державне мито не сплачується.

Вказані норми права визначали критерії, за наявності яких договір є нікчемним, строк, протягом якого Уповноважена особа Фонду зобов'язана виявити такі договори та заходи, які необхідно вживати у разі виявлення нікчемних договорів.

З 11 липня 2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи», яким, серед іншого, ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було викладено у новій редакції.

Положення частини другої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зазначеній редакції передбачають, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Тобто, у новій редакції Закону встановлений довший строк для виявлення нікчемних правочинів.

У частині третій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, що діяла з 11 липня 2014 року були визначені нові підстави за яких правочин (у тому числі договір) є нікчемних. Однією з таких підстав було укладення банком правочину (у тому числі договору) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи» був збільшений обсяг повноважень Уповноваженої особи Фонду та передбачено, що вона протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Із 12 серпня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку», яким були внесені зміни, зокрема, до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з вказаним Законом повноваження щодо проведення перевірки на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також щодо повідомлення сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вжиття заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; реалізації права вимоги про відшкодування збитків, спричинених їх укладенням були передані від Уповноваженої особи Фонду до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, частиною десятою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, що діє з 12 серпня 2015 року, передбачено, що усі або частина повноважень Фонду, визначених цією статтею, можуть бути делеговані Фондом уповноваженій особі Фонду.

Повноваження Уповноваженої особи Фонду визначені у статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої розмежовані власні повноваження Уповноваженої особи Фонду та повноваження, які можуть бути їй делеговані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, що діє з 12 серпня 2015 року, уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю, а також здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; звітує за результатами здійснення тимчасової адміністрації банку перед виконавчою дирекцією Фонду.

Зазначеними повноваженнями Курений О.В. дійсно був наділений з прийняттям рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 червня 2014 року № 45.

Натомість, повноваження, що передбачені частиною другою статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у тому числі повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, Курений О.В. може бути наділений виключно у разі прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про їх делегування.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, передбачені статями 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», були делеговані Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреному О.В. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 2 червня 2016 року № 896. В той час як повідомлення про нікчемність додаткової угоди № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року було направлене ОСОБА_5 6 січня 2016 року.

Таким чином, у період з 3 березня 2014 року (дата запровадження тимчасової адміністрації) по 2 квітня 2014 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Курений О.В. зобов'язана була перевірити додаткову угоду № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року на предмет її відповідності критеріям нікчемного договору.

Виявивши, що зазначена додаткова угода є нікчемною, відповідач у період з 3 березня по 10 липня 2014 року зобов'язаний був вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

З 11 липня 2014 року по 11 серпня 2015 року відповідач додатково був зобов'язаний також повідомити позивача про нікчемність додаткової угоди № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року (за умови, що нікчемність такої угоди була ним виявлена у встановленому законом порядку) та вчинити дії щодо застосування наслідків її нікчемності, вимагати відшкодування збитків, спричинених її укладенням.

У період з 12 серпня 2015 року по 2 червня 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Курений О.В. не був наділений повноваженнями ні щодо виявлення нікчемних правочинів, ні щодо направлення повідомлення про їх виявлення.

Під час розгляду та вирішення даної справи відповідачі не надали доказів, що починаючи з березня 2014 року вживалися заходи для витребування (повернення) майна (коштів) банку що були предметом застави згідно договору № 1 від 31 січня 2011 року, відшкодування збитків, спричинених укладенням додаткової угоди № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року, застосування наслідків її нікчемності.

Таким чином, відповідачем не доведений той факт, що у період з 3 березня по 10 липня 2014 року було здійснено перевірку додаткової угоди № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року та встановлено, що вона відповідає критеріям нікчемного правочину, а також не доведено, що у період з 3 березня 2014 року по 11 серпня 2015 року вчинено дії, зумовлені виявленням нікчемності такої угоди.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що додаткова угода № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року не була віднесена Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію/ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреним О.В. до категорії нікчемних.

Натомість, повідомлення від 6 січня 2016 року № 205 про нікчемність додаткової угоди № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року було складене та направлене Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреним О.В. у період, коли повноваженнями щодо виявлення нікчемних правочинів та направлення відповідних повідомлень був наділений виключно Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

З 12 серпня 2015 року Уповноважена особа Фонду могла бути наділена вказаними повноваженнями лише у разі їх делегування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Такі повноваження були делеговані Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреному О.В. лише 2 червня 2016 року.

За таких обставин, Вищий адміністративний суд України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій було прийняте законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_5 та визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. щодо віднесення додаткової угоди № 2 від 19 грудня 2013 року до договору застави № 1 від 31 січня 2011 року, укладеної між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_5, до категорії нікчемних.

У статті 38 Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прямо не зазначено, що правочини (у тому числі договори), передбачені частиною третьою статті 38 цього Закону Уповноважена особа Фонду відносить до категорії нікчемних. Однак, фактичне вчинення Уповноваженою особою Фонду таких дій випливає із обсягу її повноважень.

Як правильно зазначив суд, предметом оскарження у даній справі є дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В., визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 1 частини першої статті 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до п. 7 частини першої статті 3 КАС України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною першою статті 3, частиною першою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як особа, наділена спеціальними функціями щодо забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, є суб'єктом владних повноважень у розумінні п. 7 частини першої статті 3 КАС України.

Відповідно до абз. 2 частини третьої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду.

Відповідач є суб'єктом владних повноважень у розумінні п. 7 частини першої статті 3 КАС України.

Таким чином, суди попередніх інстанцій правильно вважають, що між сторонами даної справи виник публічно-правовий спір, у якому відповідачі здійснюють владні управлінські функції на основі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Такий спір, відповідно до п. 1 частини першої статті 3 КАС України є справою адміністративної юрисдикції.

З урахуванням викладеного, Вищий адміністративний суд України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій об'єктивно, повно, всебічно дослідили обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, правильно застосували норми матеріального та процесуального права, а тому зробили правильний висновок про задоволення позову.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: