Справа № 366/1136/17
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Є.У. №366/1136/17
Пр.№2-а/59/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 травня 2017 року суддя Іванківського районного суду Київської Тетервак Н.А., розглянувши у письмовому провадженні, в порядку ст. 122 КАС України, в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася в суд з позовом про оскарження постанови про порушення митних правил №0958/101000014/2016 від 27 березня 2017 року за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України.

Позивачка мотивує свої вимоги тим,що вона, , ОСОБА_1, 21 вересня 2016 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС ввезла на митну територію України транспортний засіб «Peugeot» з метою транзиту (особисте використання).

Згідно частини 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну7 територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну7 територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимога не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Умови ввезення з метою транзиту товарів, в тому числі транспортних засобів, на митну територію України громадянами визначено статтею 379 Митного кодексу України.

Як визначено частиною 6 статті 379 Митного кодексу України строки ввезення з метою транзиту визначаються статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлений десятиденний строк транзитних перевезень.

Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу, зокрема обставини непереборної сили (до яких належить поломка транспортного засобу).

12 жовтня 2016 року на її адресу надійшло повідомлення від Київської митниці ДФС,що вона має прибути о 10-30 годині 21 жовтня 2016 року до Київської митниці ДФС для проведення митної перевірки щодо транспортного засобу на підставі ст.ст. 336, 342 Митного кодексу України.

20 жовтня 2016 року вона направила листа на адресу Київської митниці ДФС, яким повідомила, що у зв'язку із поганим самопочуттям (хворобою) не має змоги прибути до Київської митниці ДФС та просила питання,щодо якого її викликали до Київської митниці ДФС, не розглядати по суті за її відсутності.

Житомирською митницею ДФС 25 листопада 2016 року складено протокол про порушення митних правил за № 0958/101000014/2016 по факту скоєння (на думку органу ДФС) нею порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статтею 470 Митного кодексу України.

У вказаному протоколі було зазначено, що розгляд справи відбудеться 20 січня 2017 року.

13 січня 2017 січня вона направила листа на адресу Житомирської митниці ДФС в якому просила прийняти клопотання про перенесення розгляду справи про порушення митних правил, а також не допускати порушення частини 4 статті 526 Митного кодексу України та перенести (відкласти) розгляд справи про порушення митних правил № 0958/101000014/2016 на іншу дату про що повідомити її належним чином.

Пізніше на її адресу від Житомирської митниці ДФС надійшов лист про перенесення розгляду справи на 27 лютого 2017 року о 10 год. 00 хв.

20 лютого 2017 року вона направила листа на адресу Житомирської митниці ДФС, яким повідомила, що бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил № 0958/101000014/2016 та скористатись правами, визначеними статтею 498 Митного кодексу України, проте у зв'язку із тим, що перебуває на лікуванні, 27 лютого 2017 року о 10 годині 00 хвилин не зможе особисто бути присутньою при розгляді її справи, а тому на підставі статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись положеннями Конституції України, згідно статті 524 Митного кодексу України клопотала про перенесення розгляду справи на іншу дату.

Після того на її адресу від Житомирської митниці ДФС надійшов черговий лист про перенесення розгляду справи до 27 березня 2017 року за адресою: Житомирський район, с. Оліївка, вул. Садова, 4 для розгляду справи про порушення митних правил № 0958/101000014/2016 за частиною З статті 470 Митного кодексу України.

20 березня 2017 року вона направила листа на адресу Житомирської митниці ДФС в якому повідомила, що бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил №0958/101000014/2016 та скористатись правами визначеними статтею 498 Митного кодексу України.

Разом з цим, в зв'язку із неможливістю прибути в строк із-за хвороби, вказаний у листі строк, на підставі статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись положеннями Конституції України, згідно статті 524 Митного кодексу України клопотала про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із неможливістю прибути в строк, вказаний у листі.

Також вона звернула увагу митниці, що попереднім листом вона направляла всі підтверджуючі документи причин своєї неявки та додала повторно.

Не зважаючи на її клопотання, всупереч вимогам ч.4 ст. 526 Митного кодексу України, а також ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Житомирська митниця ДФС не обгрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, 27 березня 2017 року незаконно винесла постанову в справі про порушення митних правил № 0958/101000014/2016.

Також, вона звертає увагу суду, що положеннями Митного кодексу України не визначено граничної кількості раз відкладення розгляду справи про порушення митних правилу, а у диспозиції статті 526 Митного кодексу України не зазначено, що особа зобов'язана надавати конкретне обгрунтування причин і підстав клопотання перенесення розгляду справи про порушення митних правил.

Статтею 498 Митного кодексу України передбачено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті З статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судці), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Частинами 1, 4 статті 526 Митного кодексу України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Вона звертає увагу суду, шо Житомирською митницею ДФС після отримання від неї клопотання про перенесення розгляду справи від 27 березня 2017 року (з усіма підтверджуючими документами, що підтверджували неможливість прибути у встановлений митницею строк), вказане клопотання було проігноровано!

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В даному випадку Житомирською митницею ДФС її було протиправно позбавлено прав, закріплених у статті 498 Митного кодексу України, а також обмежено в ефективному засобі юридичного захисту в національному органі (митниці), чим порушено статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь- якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При прийнятті рішення Житомирська митниця ДФС, як орган владних повноважень, повинна діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, зазначені обставини дають підстави вважати, що Житомирська митниця ДФС, розглянувши справу про порушення митних правил без її присутності, діяла не на підставі, поза межами повноважень, всупереч Конституції та законам України, не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, прийняла оскаржувану постанову, а тому вважає, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил скасуванню.

В судове засідання сторони не з»явилися.

Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову,розглядати справу у відсутності відповідача.

Відповідач у своєму запереченні,підтвердивши хронологію подій,вказаних позивачкою ОСОБА_1, пов»язану з ввезенням ОСОБА_1 21.09.2016 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Південний» Житомирської митниці ДФС на територію України транспортного засобу «PEUGEOT», складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та послідуючі виклики ОСОБА_1 на митницю з метою надання останньою пояснень, розгляду справи про адміністративне правопорушення, вказує на те,що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та прийняття оскаржуваної постанови щодо ОСОБА_1 відбулося 27 .03. 2017 року,однак,ОСОБА_1 до дня винесення Житомирською митницею ДФС постанови у справі про порушення митних правил №0958/101000014/2016, жодного разу не надала пояснень про причини порушення вимог ст.95 Митного кодексу України, та не вивезення транспортного засобу PEUGEOT «607» кузов № НОМЕР_1,р.н. НОМЕР_2. за межі території України.

Вважає,що дії Житомирської митниці ДФС по винесенню постанови по справі про порушення митних правил № 0958/101000014/2016ОСОБА_1 є правомірними, а позовна заява ОСОБА_1 безпідставна.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до адміністративного суду,якщо вважає,що рішенням,дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права,свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України(територіальна підсудність адміністративних справ), адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

З Постанови в справі про порушення митних правил №0958/101000014/2016 від 27 березня 2017 року, Державна фіскальна служба, слідує,що заступник начальника Житомирської митниці ДФС-начальник управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил гр.. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстрація місця проживання: АДРЕСА_3,паспорт громадянки України серії НОМЕР_3,виданий 02.02. 2006 року Іванківським РВ ГУ МВС України в Київській області,за ознаками вчинення правопорушення митних правил,передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України,встановив,що 21.09. 2016 року гр.України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «РЕUGEOT 607», реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов НОМЕР_5, однак остання до митного органу вищевказаний транспортний засіб у визначений термін не доставила, тим самим перевищила більше ніж на десять діб встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки вказаного транспортного засобу до митного органу призначення.

Позивачка, не заперечуючи проти порушення нею митних правил, зокрема ст. 95 Митного кодексу України, не згодна з постановою від 27 березня 2017 року, мотивуючи тим, що відповідач порушив частину 1 та частину 4 статті 526 Митного кодексу України, ст. 498 Митного кодексу України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З Повідомлення від 20 жовтня 2016 року слідує,що ОСОБА_1 направила на адресу Київської митниці ДФС (м.Бориспіль) повідомлення про те,що вона не зможе прибути 21 жовтня 2016 року на 10:30 год.до Київської митниці,у зв»язку з поганим самопочуттям.

Документи, які підтверджували дані про стан здоров»я ОСОБА_1, до даного повідомлення не долучалися.

З Клопотання про перенесення розгляду справи(в порядку ч.4 ст. 526 Митного кодексу України) слідує,що дане клопотання ОСОБА_1 13 січня 2017 року надіслала на адресу Житомирської митниці, в якому пояснювала ,що знаходиться на лікуванні та вказала, що просить не порушувати її порав,передбачених ст. 498 Митного кодексу України, а саме:перенести розгляд справи про порушення митних правил.

Документи, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 на лікуванні, до даного клопотання не долучалися.

В Клопотанні про перенесення розгляду справи від 20 лютого 2017 року, ОСОБА_1 повідомила Житомирську митницю ДФС, що вона не зможе 27 лютого 2017 року прибути до Житомирської митниці для розгляду справи про порушення митних правил №0958/101000014/2016 за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України.

Повідомила,що бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил № 0958/101000014/2016 за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та клопоче про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв»язку з неможливістю прибути в строк, вказаний у листі, у зв»язку з тим,що перебуває у лікарні.

До вказаного клопотання позивачка не надала ніяких підтверджуючих документів про те,що знаходиться у лікувальному закладі.

В Клопотанні від 20 березня 2017 року про перенесення розгляду, ОСОБА_1 вказала,що не може прибути до Житомирської митниці 27 березня 2017 року, так як хворіє. Просить перенести розгляд справи про порушення митних правил на іншу дату. Підтверджуючі документи вона надасть пізніше,оскільки довідки з лікарні надаються після виписки.

До вказаного клопотання позивачка долучила довідку про лікування № 8 та довідку про лікування №35.

З фотокопії Довідки №35,виданої лікарем Вишгородської ЦРЛ ОСОБА_4, слідує,що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_8, яка проживає в АДРЕСА_4 з 19.10 по 24.10. 2016 року хворіла. Діагноз: ГРВІ.

З фотокопії Довідки №35,виданої лікарем Вишгородської ЦРЛ ОСОБА_4, слідує,що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_8, яка проживає в АДРЕСА_4 з 13.01 по 23.01. 2017 року хворіла. Діагноз: ГРВІ,бронхіт.

З фотокопії довідки,виданої лікарем ОСОБА_5, Департамент охорони здоров»я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)Голосіївського району м.Києва від 01.03. 2017 року слідує,що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, домашня адреса: АДРЕСА_1 з 21.02. 2017 по 01.03. 2017 року знаходилася на стаціонарному лікуванні та 01.03. 2017 року була виписана.

З фотокопії довідки,виданої лікарем ОСОБА_5, Департамент охорони здоров»я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Голосіївського району м.Києва від 04.04. 2017 року слідує,що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, домашня адреса: АДРЕСА_1 з 24.03. 2017 по 04.04. 2017 року знаходилася на стаціонарному лікуванні та 04.04. 2017 року була виписана.

Саме на дані довідки позивачка вказує,що вона хворіла та не мала можливості у вказані відповідачем терміни прибути до Київської,а потім до Житомирської митниці для розгляду адміністративної справи про порушення митних правил-Протоколу № №0958/101000014/2016 за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України.

З заперечення відповідача слідує,що 03.03. 2017 року на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення,про те, що розгляд справи про порушення нею митних правил №0958/101000014/2016 за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України відбудеться у будь-який зручний для неї час, у період з 27.02. 2017 року по 27.03. 2017 року,у робочий час,крім вихідних та святкових днів.

Відповідно до ст. 69 КАС України,доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін,третіх осіб та їхніх представників,показань свідків,письмових і речових доказів,висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України,докази,одержані з порушенням закону,судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Позивачка посилається на те,що вона не змогла у встановлені дні прибути до митного органу для розгляду протоколу про адміністративні правопорушення у зв»язку з хворобою, документи про яку надала відповідачу,а також копію до суду.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яка затверджена наказом №455 від 13.11. 2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів,що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», слідує, що «тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

В п. 1.2. Інструкції вказано,що «Видача інших документів про тимчасову» непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16,2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

(п.1.13- іноземцям,які тимчасово перебувають на території України; п.2.7-особам, які не визнані хворими; п.2.16-учням,студентам; п.2.17-тим,хто проходить обстеження за направленням слідчого; п.2.18- безробітним;2.19-особам, які самостійно звернулися за консультацією,де чітко вказується дата консультації; п.2.20- особам, які перебувають під арештом; п.3.4-особі, яка продовжує здійснювати догляд за хворою дитиною…); п.3.16- для догляду за хворим старше 14 років; п.6.6- жінкам. Які не підлягають соціальному страхуванню у зв»язку з наданням відпустки по пологам і народженні дитини).

Отже,документом, який би засвідчив,що ОСОБА_1 у вказані нею періоди хворіла, мав би бути Листок непрацездатності. Позивачка надала фотокопії довідок різних медичних закладів, однак, не надала пояснення, чому факт її хвороби засвідчено довідкою,а не листком непрацездатності.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази,які є у справі,за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність,допустимість і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

З довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Київській області та довідку Іванківської селищної ради від 18.04. 2017 року, слідує,що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3,тобто,заява подана відповідно до КАСУ.

Однак, у довідках про хворобу,які видано ОСОБА_1,вказано,що в жовтні 2016 року ОСОБА_1 проживала в АДРЕСА_4, а з довідки комунального закладу охорони здоров»я Голосіївського району м.Києва,- проживає в АДРЕСА_1.

Ідентифікаційний номер хворого,особу якого можна було б ідентифікувати, при цьому не вказано, а тому суд вважає,що дана довідка не є належним доказом,оскільки не підтверджує належність її позивачці.

Крім того, як вказано у клопотання позивачки від 20 березня 2017 року, вона не має можливості надати документ про підтвердження хвороби,оскільки довідка видається після закінчення лікування( а.с.16),що не відповідає дійсності,оскільки після закінчення лікування видається лікарняний лист, а довідка може видаватися у будь-який час, коли особа розпочала лікування.

Частинами 1, 4 статті 526 Митного кодексу України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Розгляд адміністративної справи про порушення ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_8,жителькою АДРЕСА_3 митних правил Київською митницею ДФС та Житомирською митницею ДФС призначався на 20 січня 2017 року(позивачка повідомлена - до 13 січня 2017 р.), повторно призначено на 27 лютого 2017 року(позивачка повідомлена вчасно-до 20.02. 2017 року); повторно відкладено і призначено на зручний для ОСОБА_1 час з 27.02.17 по 27.03. 2017 року (повідомлення позивачка отримала вчасно та 20.03. 2017 р. надіслала клопотання).

Відповідно до ст.498 Митного кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судці), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст.8 Декларації прав людини,від 10.12. 1948 р., кожна людина має право на ефективне відновлення її прав компетентними національними судами у випадках порушення її прав,наданих їй конституцією чи законом.

Відповідно до ст. 29 Декларації прав людини,кожна людина має обов'язки перед суспільством,у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Декларації,при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод

інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського

порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

З 12 жовтня 2016 року(запрошення ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС для проведення митної перевірки) до 27 березня 2017 року(винесення постанови по справі про порушення митних правил №0958/101000014/2016 року від 27.03. 2017 року), ОСОБА_1 мала достатньо часу скористатися своїми правами, які їй надано Конституцією України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.498 Митного Кодексу України, однак, ОСОБА_1 допустила зловживання своїми правами,наданими їй вказаними законодавчими актами,що, як вказано у останньому реченні ст. 498 Митного кодексу,зазначені у цій статті особи, зобов»язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами,що не можна сказати про ОСОБА_1.

Беручи до уваги надану позивачкою довідку консультативно-діагностичного центру Голосіївського району м.Києва, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8,жителька АДРЕСА_1 знаходилася на лікуванні з 22.02. 2017 року по 01.03. 2017 року та з 24.03.2017 року по 04.04 2017 року,тобто, з 01 березня 2017 року по 23 березня 2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8,жителька АДРЕСА_1, на лікуванні не знаходилася,а отже, мала можливість бути присутньою при розгляді адміністративної справи про порушення митних правил №0958/101000014/2016 за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України .

Виходячи з вище викладеного, вважаю,що позов є необгрутованим та таким,що не підлягає задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачкою.

На підставі викладеного,ст.ст. 526, 498 Митного кодексу України,керуючись ст.ст.6,7,10,11,19,65-71,122, 158- 163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у позові до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0958/101000014/2016 від 27.03. 2017 року,-відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд протягом 10 днів з часу проголошення, а особами, які були відсутні у судовому засіданні,в той же строк,- з часу отримання копії постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання апеляції, після прийняття рішення Київським апеляційним адміністративним судом.

Суддя: Н.А. Тетервак