Справа № 592/2339/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 р. Справа № 592/2339/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2017р. по справі № 592/2339/17

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який викладений у повідомленні б/н та б/д, зобов'язавши його здійснити перерахунок і виплату йому щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 13.10.2016 р.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він є суддею у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 17.10.2016 р. він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому довічного грошового утримання і додав довідку про заробітну плату, в якій було враховано суму матеріальної допомоги на оздоровлення. Довічне грошове утримання було призначено йому з виключенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення з відповідного розрахунку. Згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення ним суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2%. Відповідно до вимог законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась йому, як і всім іншим суддям, систематично та включена в оподаткований дохід.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми року від 24.03.2017 року у справі № 592/2339/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, який викладений у повідомленні б/н та б/д. Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити перерахунок і виплату судді у відставці ОСОБА_1 (40011, АДРЕСА_1, ідн. номер НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення - починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме - з 13.10.2016 р.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року за № 1600-VIII ОСОБА_1 звільнено з посади судді Господарського суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с.11-12).

Згідно подання Господарського суду Сумської області від 13.10.2016р. №06-68/8358, виданого судді у відставці ОСОБА_1, вбачається, що відповідно до ст.135 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 22.09.2016р., стаж роботи на посаді судді станом на 13.10.2016р., який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 27 років 11 міс. 23 днів; заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання становить 24408 грн. (а.с.7).

Відповідно до повідомлення б/н та б/д, наданого Сумським об'єднаним УПФУ Сумської області,- ОСОБА_1 згідно заяви від 13.10.2016 р. призначено (перераховано) пенсію - довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про статус суддів» з урахуванням страхового стажу 35 р. 8 міс. 17 дн. в тому числі за 16 р. 4 міс. 29 дн. - судді, 2 р. 2 дн. - військова служба, 3 р.9 міс. 25 дн. - держслужба з вищою юридичною освітою. Пенсію обчислено з посадового окладу 23200 грн. Розмір пенсії з 14.10.2016 р. становить 18560 грн. (а.с.8).

Так, ОСОБА_1 з 14.10.2016 р. було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що головним для включення матеріальної допомоги хоч у пенсію, хоч у довічне грошове утримання, є її наявність у складі заробітної плати відповідної категорії працівників та підтвердження відрахувань з цієї суми передбачених чинним законодавством.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення суддівських повноважень позивача, розмір щомісячного довічного утримання становив 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2 %.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом,Законом України"Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Таким чином поняття суддівської винагороди, визначене ч. 2 ст. 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 133 цього Закону, слід зробити висновок, що іншого визначення поняття грошового забезпечення суддів діюче законодавство не передбачає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. за № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

При цьому, норма ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає призначення щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що для визначення розміру щомісячного довічного утримання судді не можуть застосовуватися положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи, оскільки вказані норми застосовуються для призначення саме пенсії.

Таким чином, при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання слід керуватись положеннями ст. 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», згідно з якими матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому підстави для врахування її для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, постанова Ковпаківського районного суду м. Суми року від 24.03.2017 року не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задовольнити.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2017р. по справі № 592/2339/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений 22.05.2017 р.