Справа № 825/120/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/120/17 Головуючий у 1-й інстанції: Д'яков В.І. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука Івана Юрійовича на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Куликівські аграрні інвестиції» до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука Івана Юрійовича, Чернігівської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Горбів Агро», Куликівської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ПП «Куликівські аграрні інвестиції» (далі - позивач) звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука Івана Юрійовича (далі - відповідач 1), Чернігівської районної державної адміністрації (далі - відповідач 2) за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 (далі - третя особа 1), товариства з обмеженою відповідальністю «Горбів Агро» (далі - третя особа 2), Куликівської районної державної адміністрації (далі - третя особа 3) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1 індексний 31117459 від 27.08.2016 року про реєстрацію права оренди земельної ділянки, відповідно до укладеного договору між ТОВ «Горбів Агро» та ОСОБА_3 № 318 від 01.08.2016 року.

Чернігівський окружний адміністративний суд своєю постановою від 21 березня 2017 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5,48 га, яка розташована на території Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.11.2009 року, наявним у матеріалах справи (а.с.13).

13.08.2010 року між ПП «Куликівські аграрні інвестиції» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, площею 3,83 га, яка розташована на території Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області. Даний договір був зареєстрований Куликівським районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах» 08.11.2010 року за № 17 (а.с.9-10).

Також з матеріалів справи убачається, що 01.08.2016 року між ТОВ «Горбів Агро» (орендар) та ОСОБА_3 (орендодавець) укладено договір оренди землі № Д318, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (загальна площа 3,83 га, кадастровий номер НОМЕР_2) (а.с. 57-59).

27.08.2016 року державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Пінчуком І.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31117459 (а.с. 132) щодо державної реєстрації права власності та іншого речового права (права оренди землі) на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.11.2009 серії НОМЕР_1 та договору оренди землі № Д318 від 01.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Горбів Агро».

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією, регулюються Земельним кодексом України, Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) (далі - Закон № 1952-IV), Законом України «Про оренду землі» (у редакції на час реєстрації договору від 13.08.2010 року).

У відповідності до вимог статті 18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на час реєстрації договору від 13.08.2010 року) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно статті 202 Земельного кодексу України (у редакції на час реєстрації договору від 13.08.2010 року) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Державний земельний кадастр ведеться уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Порядок ведення державного земельного кадастру встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25.12.1998 року затверджений Порядок державної реєстрації договорів оренди землі (в редакції на час реєстрації договору від 13.08.2010, далі - Порядок № 2073), який визначає єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок.

Пунктом 1 Порядку № 2073 встановлено, що цей Порядок визначає єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок (далі - договори оренди).

Згідно пункту 2 Порядку № 2073 державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Пунктом 3 Порядку № 2073 передбачалося, що державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Відповідно до п. 4 Порядку № 2073 забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське і Севастопольське міське управління земельних ресурсів.

Згідно пункту 11 Порядку № 2073 державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації.

Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком (пункти 12, 13 Порядку № 2073).

Згідно з пунктом 14 Порядку № 2073 датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.

Як убачається з копії договору оренди землі від 13.08.2010 року, він підписаний уповноваженою посадовою особою та засвідчений гербовою печаткою, а також містить реєстраційний напис від 08.11.2010 року за № 17 про його державну реєстрацію Куликівським районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному Комітеті України по земельних ресурсах» у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі.

Разом з тим, у матеріалах справи містяться листи Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області № 19-28-99.1-365/2-17 від 23.02.2017 року та № 19-28-99.1-446/2-17 від 03.03.2017 року, в яких зазначено, що в архіві відділу зберігається «Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», де у розділі 4 за № 17 від 08.11.2010 року міститься інформація про реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ПП «Куликівські аграрні інвестиції» та ОСОБА_3, стосовно земельної ділянки площею 3,83 га, кадастровий номер НОМЕР_2, термін дії договору - 10 років (а.с. 94, 104).

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що договір оренди землі від 13.08.2010 року, який укладений між ПП «Куликівські аграрні інвестиції» та ОСОБА_3, пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку.

Що стосується доводів відповідача 1 та представника третьої особи -ТОВ «Горбів Агро» про те, що договір оренди землі від 13.08.2010 року є не зареєстрований, у зв'язку з відсутністю відомостей про його державну реєстрацію у Поземельній книзі, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки не внесення реєстратором державного реєстру земель до Поземельної книги відомостей про реєстрацію договору оренди землі не свідчить про відсутність державної реєстрації як такої, що не відбулася.

Крім того, обов'язок щодо внесення відомостей у Поземельну книгу покладався на реєстратора державного реєстру земель, який і повинен нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків.

В силу вимог приписів частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Згідно з частиною 4 статті 18 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Статтею 29 Закону № 1952-IV встановлені особливості державної реєстрації похідних речових прав на земельні ділянки, право власності на які виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, зокрема, державна реєстрація похідного речового права на таку земельну ділянку, здійснюється одночасно з державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку (крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав) на підставі заяви про державну реєстрацію прав.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

З огляду на викладене, саме державний реєстратор, як суб'єкт владних повноважень, під час державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію щодо відсутності суперечностей між заявленими правами та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, тобто наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, для запобігання випадкам одночасного існування подвійної державної реєстрації прав на нерухоме майно.

При цьому, матеріали реєстраційної справи не містять доказів щодо звернення державного реєстратора з запитом про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди щодо спірної земельної ділянки до відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, як до правонаступника відділу Держземагентства у Куликівському районі Чернігівської області - органу, який здійснював таку реєстрацію до 01.01.2013 року.

Суд першої інстанції правильно звертав увагу на те, що реєстрація договору оренди землі з новим орендарем можлива лише після реєстрації угоди про розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем або закінченням строку його дії.

Матеріали справи не містять жодних доказів щодо розірвання договору оренди землі від 13.08.2010 року, укладеного між ПП «Куликівські аграрні інвестиції» та ОСОБА_3 або визнання недійсною державну реєстрацію договору оренди.

Крім того, суд звертає увагу на те, що третя особа - ОСОБА_3 була обізнана про наявність зареєстрованого Куликівським районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах» 08.11.2010 року за № 17, договору оренди землі, укладеного 13.08.2010 року між нею та ПП «Куликівські аграрні інвестиції».

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що державний реєстратор при проведенні державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором оренди землі № Д318 від 01.08.2016 року, укладеним між ТОВ «Горбів Агро» та ОСОБА_3, не виконав свого обов'язку щодо встановлення суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та не перевірив належним чином, чи зареєстровано станом на 01.01.2013 року право оренди на спірну земельну ділянку, внаслідок чого ним здійснено повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одна і та ж земельна ділянка була передана в оренду різним орендарям.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону № 1952-IV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових прав та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Оскільки, державна реєстрація договору оренди землі від 13.08.2010 року між ПП «Куликівські аграрні інвестиції» та ОСОБА_3 була проведена відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення договірних відносин, то право користування позивача спірною земельною ділянкою, в силу частини 3 статті 3 Закону 1952-IV, є дійсним.

У свою чергу, частиною 1 статті 24 Закону № 1952-IV визначені підстави, за яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено.

Отже, з огляду на той факт, що заявлене право оренди на спірну земельну ділянку вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, державний реєстратор був зобов'язаний, з підстав, передбачених частиною 1 статті 24 Закону № 1952-IV, відмовити у державній реєстрації зазначеного права.

Також, суд при вирішенні цього спору застосовує закріплений у судовій практиці Європейського Суду з прав людини принцип «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п.74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. theCzechRepublic), п.58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року та у справі «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року).

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука Івана Юрійовича - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 17.05.2017 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.