Справа № 803/144/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4553/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Мацьків М. С.;

позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - ОСОБА_2;

представника відповідача - Забожчук О. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2017 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Волинській області від 27 вересня 2016 № 785/в, від 05 жовтня 2016 № 297 о/с в частині звільнення позивача зі служби; поновлення позивача на попередній посаді поліцейського ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Волинській області з 05 жовтня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані накази є незаконними, порушують права позивача та суперечать нормам чинного законодавства України, оскільки відповідачем був застосований крайній та надмірно суворий захід дисциплінарного впливу - звільнення зі служби без урахування всіх обставин, зокрема, встановлених ухвалою Луцького міськрайонного суду від 09 грудня 2016 у справі № 161/114472/16-к, а також відповідач не врахував відсутність у позивача дисциплінарних стягнень та значний період вислуги років.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Позивач та представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримали та просять таку задовольнити.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить відмовити в задоволенні такої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 27 вересня 2016 року ГУ НП у Волинській області прийнято наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП у Волинській області» № 785/в, відповідно до пункту 2 якого за порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, щодо неухильно дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, що виразилось у грубому порушенні вимог пунктів 2.14; 2.15.1; 2.15.2; 3.51 Інструкції про роботу ізолятора тимчасового тримання органів внутрішніх справ України та Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України», затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60-дск, Положення про ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області, затвердженого наказом ГУ НП у Волинській області від 08.08.2016 № 895, поліцейського ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а. с. 65-73).

Також встановлено, що згідно із наказом ГУ НП у Волинській області від 05.10.2016 № 297 о/с «По особовому складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_1, поліцейського ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області з 05.10.2016 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а. с. 74). Витяг із наказу та трудову книжку позивач отримав 18.10.2016, що підтверджується записом в послужному списку (а. с. 37).

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 в період з 25.10.1996 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, на різних посадах, в подальшому з 07.11.2015 по 05.10.2016 проходив службу в поліції, зокрема, з 15.07.2016 на посаді поліцейського ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області у званні старшого сержанта поліції, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а. с. 9-10), копією наказу ГУ НП у Волинській області від 15.07.2016 № 207 о/с (а. с. 35), копією послужного списку (а. с. 37-39). 07.11.2015 ОСОБА_1 прийняв присягу поліцейського (а. с. 40).

Наказом ГУ НП у Волинській області від 16.09.2016 № 1058 було призначено службове розслідування (а. с. 36), за результатами якого складено комісійний висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУ НП у Волинській області від 26.09.2016 (а. с. 49-64).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що відділом розслідування злочинів загального кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Волинській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, №150000501 від 12.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 187, частиною першою статті 263 КК України.

08.04.2016 та 27.04.2016 під час проведення досудового розслідування слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 187, частиною першою статті 263 КК України. 12.04.2016 ухвалою слідчого-судді Луцького міськрайонного суду Волинської області підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Також встановлено, що 16.09.2016 приблизно о 03:00 від конвойного наряду поліцейських ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області скоїв втечу взятий під варту ОСОБА_4, якого в нічний час без табельної вогнепальної зброї, не на спеціальному автомобілі, не у повному складі конвойного наряду було конвойовано до Луцької міської клінічної лікарні для надання медичної допомоги.

Згідно до постової відомості ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області від 15.09.2016, яка була затверджена виконуючим обов'язки начальника ІТТ № 1 ГУ НП капітаном поліції Вільчинським В.М., 15.09.2016 о 08:00 інспектор-черговий (за рахунок посади старшого інспектора-чергового) ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старший лейтенант поліції Бирилюк Катерина Михайлівна, заступила в добовий наряд спільно з поліцейським відділення конвойної служби ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старшим сержантом поліції Яремчуком Олександром Сергійовичем.

Крім того, встановлено, що крім Бирилюк К.М. та Яремчука О.С. 15.09.2016 в добовому наряді ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області ніс службу також поліцейський ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_1, відомості про якого до постової відомості ізолятора внесені не були, однак, він був допущений до виконання своїх функціональних обов'язків виконуючим обов'язки начальника ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області капітаном поліції Вільчинським В.М., та заступив на добове чергування без відповідних на те правових підстав, ніс службу впродовж доби. Не здійснив належного контролю за виконанням підлеглими поставлених завдань, не вжив невідкладних заходів до припинення небезпечних дій осіб, що охороняються.

Одним із основних завдань працівників ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області згідно Положення є: тримання осіб, затриманих за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а також конвоювання осіб, затриманих за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, осіб, стосовно яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та засуджених осіб для проведення з ними слідчих (розшукових, процесуальних) дій або для їх участі в судових засіданнях, а також осіб, які за призначенням лікаря потребують безперервного лікування препаратами замісної підтримувальної терапії, до відповідних закладів охорони здоров'я.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що під час несення служби 15.09.2016 черговим нарядом ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області в складі: інспектора-чергового Бирилюк К.М., поліцейських - ОСОБА_1 та Яремчука О.С., близько 22:10 заарештований ОСОБА_4 постукав в двері камери № 9 та повідомив про спричинення собі тілесних ушкоджень у вигляді: пошкодження ротової порожнини та органів травлення внаслідок ковтання лез з-під станків для гоління. У зв'язку з цим, інспектором-черговим Бирилюк К.М. викликано бригаду швидкої медичної допомоги, працівники якої прийняли рішення про необхідність госпіталізації ОСОБА_4 до лікарні для проведення поглибленого медичного огляду.

Усупереч встановленому Законом України «Про попереднє ув'язнення» порядку перевезення взятих під варту осіб, інспектор чергового ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старший лейтенант поліції Бирилюк К.М., перебуваючи під час виконання службових обов'язків, достовірно знаючи, що згідно посадової інструкції до її службових обов'язків не входить формування нарядів на конвоювання осіб, взятих під варту, не будучи наділеною повноваженнями формування нарядів на конвоювання осіб, які перебувають під вартою, всупереч вимог пунктів 1.16, 1.20 Інструкції про роботу ізолятора тимчасового тримання органів внутрішніх справ України та Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60-дск (далі - Інструкція № 60-дск), самостійно, за відсутності відповідного наказу виконуючого обов'язків начальника ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області Вільчинського В.М., усвідомлюючи грубе порушення Інструкції № 60-дск, 15.09.2016 в періоду часу з 22:20 по 22:40, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, усно сформувала конвойний наряд у неповному складі - в кількості двох осіб - поліцейського відділення конвойної служби старшого сержанта поліції Яремчука О.С. та поліцейського ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1

В подальшому інспектор черговий ІТТ - Бирилюк К.М., поліцейський відділення конвойної служби старший сержант поліції Яремчук О.С. та поліцейський ІТТ старший сержант поліції ОСОБА_1, всупереч вимог пунктів 1.14, 1.23 Інструкції № 60-дск, при наявності у Луцькому відділі поліції ГУ НП у Волинській області табельної зброї, закріпленої за кожним працівником, в тому числі за працівниками ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області та наявності спеціально обладнаних автомобілів, призначених для конвоювання затриманих осіб та осіб, взятих під варту, в період часу з 22:20 по 22:40, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, поліцейські Яремчук О.С. та ОСОБА_1 не отримали зброї та спеціально обладнаного автомобіля, виконали усну вказівку транспортувати заарештованого ОСОБА_4 автомобілем швидкої медичної допомоги, за відсутності для цього об'єктивних підстав.

Крім цього інспектор - черговий ІТТ старший лейтенант поліції Бирилюк К.М., старші сержанти поліції Яремчук О.С. та ОСОБА_1 знаючи, що до посадових обов'язків поліцейського ізолятора старшого сержанта поліції ОСОБА_1 не входять повноваження щодо конвоювання осіб, взятих під варту, а також, що згідно посадової інструкції постового внутрішнього поста ізолятора тимчасового тримання останньому за будь-яких обставин заборонено залишати пост, доки він не буде змінений всупереч вимог пунктів 2.14, 2.15.2 Інструкції № 60-дск самостійно по суті залишили свій пост. 15.09.2016 в період часу з 22:20 по 22:40, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання інспектор-черговий Бирилюк К.М. усно включила поліцейських ОСОБА_1 та Яремчука О.С., який не уповноважений здійснювати функції конвоювання, у конвойний наряд з конвоювання взятого під варту ОСОБА_4 до Луцької міської клінічної лікарні. Перебуваючи в нічний час в медичному закладі після проведення медичного огляду та невстановлення сторонніх предметів у шлунку заарештованого ОСОБА_4, останній був повернутий до камери ізолятора тимчасового тримання.

Разом з тим, 16.09.2016 близько 00:40 заарештований ОСОБА_4. повторно почав скаржитись на стан здоров'я. Тоді інспектор черговий ізолятора тимчасового тримання Бирилюк К.М. знову викликала карету швидкої медичної допомоги з метою надання медичної допомоги заарештованому. 16.09.2016 в період часу з 01:55 по 02:15, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, прислухаючись до рекомендації лікарів бригади швидкої допомоги про необхідність госпіталізації заарештованого до лікарні, повторно грубо порушуючи вимоги Інструкції № 60-дск, інспектор черговий Бирилюк К.М. самостійно, за відсутності відповідного наказу виконуючого обов'язків начальника ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області Вільчинського В.М., усно сформувала конвойний наряд у неповному складі - в кількості двох осіб - поліцейських Яремчука О.С. та ОСОБА_1

Одночасно інспектор-черговий ІТТ Бирилюк К.М., поліцейські старші сержанти поліції - Яремчук О.С. та ОСОБА_1, всупереч вимог пунктів 1.14, 1.23 Інструкції № 60-дск, при наявності у Луцькому відділу поліції ГУ НП у Волинській області табельної зброї, закріпленої за кожним працівником, в тому числі за працівниками ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області та наявності спеціально обладнаних автомобілів, призначених для конвоювання затриманих осіб та осіб, взятих під варту, 16.09.2016 в період часу з 01:55 по 02:15, перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання, не отримали зброї та спеціально обладнаного автомобіля, а транспортували ОСОБА_4 автомобілем швидкої медичної допомоги, за відсутності для цього об'єктивних підстав.

Крім цього, інспектор - черговий ІТТ старший лейтенант поліції Бирилюк К.М. та старші сержанти поліції Яремчук О.С. та ОСОБА_1 знаючи, що до посадових обов'язків поліцейського ізолятора старшого сержанта поліції ОСОБА_1 не входять повноваження щодо конвоювання осіб, взятих під варту, а також, що згідно посадової інструкції постового внутрішнього поста ізолятора тимчасового тримання останньому за будь-яких обставин заборонено залишати пост, доки він не буде змінений, всупереч вимог пунктів 2.14, 2.15.2 Інструкції № 60-дск самостійно, по суті залишили свій пост. 16.09.2016 в період часу з 01:55 по 02:15 у приміщенні ізолятора, усно включила ОСОБА_1, який не уповноважений здійснювати функції конвоювання, у конвойний наряд з конвоювання взятого під варту ОСОБА_4 до Луцької міської клінічної лікарні.

Заарештований ОСОБА_4 16.09.2016 близько 02:15, перебуваючи на коридорі в Луцькій міській клінічній лікарні, висловив необхідність справити природні потреби в загальному туалеті лікарні, після чого був доставлений до приміщення туалету.

Знаходячись в коридорі туалету, поліцейський ІТТ ОСОБА_1 за погодженням із поліцейським Яремчуком О.С. самостійно зняли з заарештованого кайданники, тим самим грубо порушили вимоги пункту 3.51 Інструкції № 60-дск. В подальшому заарештований ОСОБА_4, зникнувши за дверима туалету з поля зору конвоїрів, заволодів предметами схожими на гранату та пістолет, після чого заарештований ОСОБА_4, погрожуючи застосуванням предметів схожих на гранату та пістолет, змусив старших сержантів поліції ОСОБА_1 та Яремчука О.С. не чинити опору у його втечі з-під варти, а виконувати його вказівки. Вийшовши із приміщення лікарні, конвоїри та ОСОБА_4 автомобілем таксі приїхали до будинку № 1, що по вулиці Огієнка у м. Луцьку, де останній зник у невідомому напрямку.

Відповідно до вимог пункту 1.16 розділу 16 «Призначення конвою та його обов'язки» вбачається, що для конвоювання затриманих й взятих під варту осіб призначається звичайний або посилений конвойний наряд. Мінімальний склад конвойного наряду для конвоювання однієї взятої під варту особи визначається в кількості не менше трьох працівників: начальник конвою (старший конвоїр) та два конвоїри; пункту 1.17.1 посилений конвой може призначатися, якщо серед конвойованих є особи, які мають намір вчинити втечу; пункту 1.23 увесь склад конвою повинен бути в установленій формі одягу, мати справну і приведену в бойову готовність зброю; начальник конвою (старший конвоїр) озброюється пістолетом. Вид зброї конвоїрів, залежно від умов і порядку конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, визначає начальник органу внутрішніх справ (командир підрозділу), який призначив конвой, Інструкції № 60-дск. Крім цього згідно із Інструкцією № 60-дск підставами для конвоювання є заявки органів досудового розслідування та суду, а також розпорядження начальника органу внутрішніх справ про направлення затриманих або взятих під варту осіб до лікувальних установ органів охорони здоров'я. У разі конвоювання, затриманих і взятих під варту осіб у спеціальних і легкових автомобілях увесь склад конвою озброюється пістолетами, а при посиленому варіанті несення служби начальник конвою (старший конвоїр) озброюється пістолетом, а конвоїри - автоматами. Конвойному наряду в лікувальному закладі забороняється відволікатися від несення служби. При виведення заарештованого з палати здійснюється лише на процедури і до туалету, при цьому останній повинен перебувати під постійним наглядом і охоронятися нарядом у складі не менше двох працівників. Перед виведенням з палати на утримувану особу одягаються наручники. Під час процедур і в туалеті постові розміщуються біля вікон та дверей. Двері в туалеті повинні бути напіввідчиненими. В той час відповідно до обов'язків наряду з охорони затриманих, черговий (помічник чергового) здійснює оперативне керівництво нарядом з охорони затриманих і взятих під варту осіб і підпорядковується начальникові ІТТ, його заступникові, начальникові органу МВС України, його заступникам. Він несе відповідальність за забезпечення встановленого порядку перебування осіб в ІТТ та виконання нарядом своїх обов'язків. Черговому (помічникові чергового) забороняється: скорочувати кількість установлених табельних постів охорони або міняти їх розстановку, за винятком випадків, пов'язаних з невідкладними заходами щодо запобігання втечам та іншим надзвичайним подіям або випадкам, пов'язаним з особливими умовами; відлучатися з ІТТ або звільняти кого-небудь із складу наряду, крім випадків, коли працівник несподівано захворіє або не може виконувати обов'язки з інших, причин, і то лише з дозволу начальника ІТТ та за умови відповідної заміни.

Разом з тим, у відповідності до вимог Інструкції № 60-дск, постовий внутрішнього поста зобов'язаний: не залишати поста ні за яких обставин, доки не буде замінений; пильно нести службу; здійснювати постійний нагляд за поведінкою в камерах затриманих і взятих під варту осіб, точно й суворо дотримуватися правил охорони під час виведення утримуваних осіб з камер.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон - № 580-VIII) визначено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як передбачено пунктом 9 розділу ІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд прийшов до вірного висновку, що матеріалами службового розслідування, проведеного згідно із наказом ГУ НП у Волинській області від 16.09.2016 № 1058, доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який полягає у порушенні пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України щодо неухильно дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійного виконання службових обов'язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, що виразилось у грубому порушенні вимог пунктів 2.14; 2.15.1; 2.15.2; 3.51 Інструкції про роботу ізолятора тимчасового тримання органів внутрішніх справ України та Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60-дск, Положення про ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області, затвердженого наказом ГУ НП у Волинській області від 08.08.2016 № 895.

Факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку доводиться також поясненнями самого ОСОБА_1 від 19.09.2016, відібраними під час службового розслідування, у яких він визнав, що діяв непрофесійно, допустив ряд грубих порушень щодо конвоювання затриманих та заарештованих осіб, як досвідчений працівник не дотримав інструкцій та наказів, які регламентують діяльність ІТТ та конвойної служби (а. с. 48 зворот).

На думку суду, проходячи службу в ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області постовим внутрішнього поста, позивач зобов'язаний був знати нормативно-правові акти, що регламентують конвоювання затриманих та заарештованих осіб та виконувати їх приписи. Добровільно виконуючи усну вказівку старшого інспектора-чергового ІТТ № 1 ГУ НП у Волинській області Бирилюк К.М. щодо конвоювання ОСОБА_4 до Луцької міської клінічної лікарні, позивач зобов'язаний був при цьому додержуватися вимог законодавства щодо конвоювання заарештованого конвоєм у складі не менше трьох озброєних працівників на спецавтомобілі, суворо виконувати вимоги нормативно-правових актів при виведенні утримуваної особи до туалету, проте, саме грубе невиконання вказаних вимог призвело до втечі заарештованого ОСОБА_4

Крім того, суд вважає, що при обранні такого крайнього заходу дисциплінарного впливу як звільнення, відповідачем були з достатньою повнотою враховані тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року в справі № 803/144/17- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. О. Яворський
Повний текст судового рішення виготовлено 22 травня 2017 року.