Справа № 607/12996/16-а
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2017 Справа №607/12996/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Сливки Л.М.,

за участю секретаря Зарічної О.П., позивачки ОСОБА_1 та представника відповідача Сойки Г. Є., , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (надалі - ТОУ ПФУ Тернопільської області) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії , надалі уточнила прохальну частину позову та просить визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугу років з 28 вересня 2016 року неправомірною, визнати протиправним та скасувати рішення комісії ТОУ ПФУ Тернопільської області відповідно до протоколу № 46 від 17 жовтня 2016 року ; зобов'язати ТОУ ПФУ Тернопільської області зарахувати роботу ОСОБА_1 на посаді секретаря судових засідань в Мукачівському міському суді з 01 жовтня 1985 року по 30 серпня 1986 року (11 місяців) та частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 07 вересня 1994 року по 08 січня 1997 року (02 роки 04 місяці 2 дні) до стажу роботи, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років та зобов"язати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію за вислугу років згідно ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року з моменту звернення з 28 вересня 2016 року .

В обгрунтування заявленого адміністративного позову ОСОБА_1 зазначено про те, що 28 вересня 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Рішенням комісії ТОУ ПФУ Тернопільської області від 17 жовтня 2016 року, протокол №46, у призначенні пенсії позивачу відмовлено у зв'язку з тим, що працівники прокуратури не мають права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням п.5 Закону України № 213-VIII від 02 березня 2015 року та для виплати їй пенсії за вислугу років згідно ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року з моменту звернення з 28 вересня 2016 року .

ОСОБА_1 вважає, що прийняте відповідачем рішення є незаконним і таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, оскільки стаж роботи позивача є достатнім для призначення пенсії за вислугою років, та розрахунку пенсії на рівні 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, з 28 вересня 2016 року та згідно ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року з моменту звернення з 28 вересня 2016 року .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала в повному обсязі заявлений нею адміністративний позов з підстав, наведених в ньому, просила задовольнити.

Представник відповідача ТОУ ПФУ Тернопільської області просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених нею позовних вимог, обґрунтувавши свої доводи письмовими запереченнями, які приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши наведені в них доводи та заперечення сторін, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Пенсійне забезпечення прокурорів встановлено Законом України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ) та приписами ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, яка втратила чинність 15 липня 2015 року, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, у період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців.

Водночас чинна норма - ч.1 ст.86 Закону №1697-VII також передбачає, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Тобто, на зміну положенням ст.50-1 Закону №1789-ХІІ набули чинності положення ст.86 Закону №1697-VII, відповідно до яких в повній мірі збережено право працівників прокуратури на пенсійне забезпечення за вислугою років. При цьому, положення ст.86 Закону №1697-VII аналогічні приписам ст.50-1 Закону №1789-ХІІ щодо періоду роботи який зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років та розміру пенсійного забезпечення.

Частиною 6 ст.86 Закону №1697-VII, визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у ст.15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Записи в трудовій книжці ОСОБА_1 свідчать про те, що загальний стаж її роботи до працевлаштування в органи прокуратури Тернопільської області становить 16 років 03 місяці 09 днів, а саме: з 25 серпня 1980 року по 01 жовтня 1985 року - світлокопіювальник на заводі «Мукачевприбор»; з 01 жовтня 1985 року по 30 серпня 1986 року - секретар судового засідання в Мукачевському міському народному суді; з 01 вересня 1986 року по 30 червня 1990 року - студентка Харківського юридичного інституту; з 01 серпня 1990 року по 31 січня 1994 року - стажист народного судді Жовтневого райнарсуду Управління юстиції Миколаївського облвиконкому; з 04 лютого 1994 року по 09 січня 1997 року стажист Тернопільського міського суду Управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації; з 10 січня 1997 року призначена по переводу з Тернопільського міського суду на посаду прокурора відділу загального нагляду прокуратури Тернопільської області; 24 грудня 1997 року - призначена помічником прокурора м.Тернополя; 26 січня 2000 року - призначена помічником прокурора Тернопільської області з кадрових питань; 13 квітня 2000 року - призначена помічником прокурора Тернопільського району; 18 вересня 2001 року - переведена на посаду старшого помічника прокурора Тернопільського району; 06 вересня 2005 року - переведена на посаду прокурора відділу представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури області; 18 липня 2008 року - переведена на посаду старшого прокурора відділу представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури області; 06 червня 2012 року - переведена на посаду начальника відділу представництва інтересів громадян і держави в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області; 05 січня 2015 року - переведена на вакантну посаду заступника начальника управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді - начальника відділу представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури області; 14 серпня 2015 року - призначена на вакантну посаду начальника відділу забезпечення представництва у судах управління представництва інтересів громадян та держави в суді прокуратури області; 14 квітня 2016 року - призначена на вакантну посаду прокурора відділу представництва інтересів громадянина або держави в суді та при виконанні судових рішень прокуратури області.

В силу ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що посвідчує стаж роботи є трудова книжка, однак позивачем в обгрунтування позовних вимог в частині зарахування до стажу роботи, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років, також надано копії первинних документів, які відносяться до періоду її роботи на посаді секретара судових засідань в Мукачівському міському суді та перебування ОСОБА_1 в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідно до наказу №13 по Мукачівському міському народному суду м.Мукачево від 01 жовтня 1985 року, ОСОБА_1 прийнято на постійну роботу з 01 жовтня 1985 року секретарем судових засідань Мукачівського міського народного суду м.Мукачево.

22 серпня 1986 року ОСОБА_1, секретаря судових засідань Мукачівського міського народного суду звільнено з роботи за власним бажанням в зв'язку з поступленням на навчання в Харківський юридичний інститут з 30 серпня 1986 року, про що видано наказ №13.

Як слідує зі свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1, виданого Мукачівським міським відділом ЗАГС, 22 липня 1989 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб. Після одруження позивачу присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

Згідно довідки №1.17/16 від 26 вересня 2016 року, виданої Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, ОСОБА_1 працювала в Мукачівському міському народному суді м. Мукачева Закарпатської області на посаді секретаря судових засідань з 01 жовтня 1985 року (наказ №13 від 01 жовтня 1985 року) по 30 серпня 1986 року (наказ №13 від 22 серпня 1986 року).

Наказом начальника управліня юстиці Тернопільської обласної державної адміністрації №14-К від 04 лютого 1994 року ОСОБА_1 прийнято на посаду стажиста Тернопільського міського суду в порядку переводу з посади стажиста Жовтневого районного суду м.Миколаєва з 04 лютого 1994 року з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Починаючи з 07 вересня 1994 року по 04 липня 1997 року, ОСОБА_1 - стажисту Тернопільського міського суду надано частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку (наказ В.о. начальника управління юстиції в Тернопільській області №86-К від 12 вересня 1994 року).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивача народився син - ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження (повторно) від 19 листопада 2010 року серія НОМЕР_2 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Наказом начальника управління юстиції в Тернопільській області №2-К від 09 січня 1997 року ОСОБА_1 - стажиста Тернопільського міського суду звільнено із займаної посади по переводу на роботу в органи прокуратури Тернопільської області з 09 січня 1997 року.

Відповідно до довідки №11/433вих-16 від 20 вересня 2016 року, виданої прокуратурою Тернопільської області, ОСОБА_1 працює в органах прокуратури Тернопільської області з 10 січня 1997 року, а на посаді прокурора відділу представництва інтересів громадян та держави в суді та при виконанні судових рішень прокуратури області з 14 квітня 2016 року по даний час.

Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області 23 вересня 2016 року адресувало позивачу відповідь на заяву від 12 вересня 2016 року та повідомило ОСОБА_1 про те, що стаж її роботи в органах юстиції становить 2 роки 11 місяців 6 днів.

28 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ТОУ ПФУ Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», яка зареєстрована під №470.

Зі змісту протоколу №46 засідання комісії ТОУ ПФУ Тернопільської області для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообловязкове державне пенсійне страхування» та у відповідності до спеціальних законів заяву позивача було розглянуто. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Таким чином, призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» можливості немає.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання ТОУ ПФУ Тернопільської області зарахувати роботу ОСОБА_1 на посаді секретаря судових засідань в Мукачівському міському суді з 01 жовтня 1985 року по 30 серпня 1986 року (11 місяців) та частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 07 вересня 1994 року по 08 січня 1997 року (02 роки 04 місяці 2 дні) до стажу роботи, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років, суд приймає до уваги наступне.

Стаж державної служби обчислюється відповідно до ст.46 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (надалі - Закон № 889-VIII).

Водночас, п.8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно із переліком державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціаліста зараховується до стажу державної служби відносяться, зокрема, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи. Згідно Указу Президії Верховної Ради Української PCP «Про відділи управління виконавчих комітетів обласних, районних сільських, районних у містах Рад народних депутатів Української PCP» управління юстиції входило в структуру виконавчих комітетів обласних рад народних депутатів.

Разом з тим, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.1995 року №131-р «Про віднесення посад працівників апарату судів до категорій посад державних службовців» визначено порядок зарахування стажу державної служби.

Відповідно до п.2 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України з наступними змінами та доповненнями) №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби», до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком. Серед визначених у додатку посад визначені посади керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку,Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.1995 року №131-р «Про віднесення посад працівників апарату судів та арбітражних судів до категорій посад державних службовців» передбачається, що відповідно статей 9 та 25 Закону України «Про державну службу» віднесено посади працівників апарату судів та арбітражних судів до таких категорій посад державних службовців: шоста категорія: посади консультантів, спеціалістів, старших секретарів суду, секретарів судового засідання, секретарів суду, старших судових розпорядників, судових розпорядників апеляційних судів; посади спеціалістів, консультантів, старших секретарів суду, секретарів судового засідання, старших судових розпорядників, судових розпорядників, секретарів суду місцевих судів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ч.2 ст.17 чинного на той час Закону України «Про державну службу» було встановлено, що державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи та про що робиться запис у трудовій книжці. Згідно ст.26 цього ж Закону у трудовій книжці державного службовця робиться запис про присвоєння, зміну і позбавлення відповідного рангу. Такі записи у трудовій книжці позивача відсутні, які і текст присяги державного службовця ОСОБА_1

Таким чином, оскільки діяльність позивача не була приведена у відповідність з вимогами ст.17 чинного на той час Закону України «Про державну службу», відсутні підстави вважати, що позивач обіймала посаду, котра відноситься до державної служби, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зарахування роботи ОСОБА_1 на посаді секретаря судових засідань в Мукачівському міському суді з 01 жовтня 1985 року по 30 серпня 1986 року (11 місяців) до стажу роботи, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років.

Також безпідставними є вимоги позивача про зарахування їй частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 07 вересня 1994 року по 08 січня 1997 року (02 роки 04 місяці 2 дні) до стажу роботи, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки судовими рішеннями у справах №25457/12/9104 від 26 лютого 2014 року, №К/800/20616/14 від 19 червня 2014 року встановлено, що жодним нормативно-правовим документом не передбачено включення посади «стажист суду» до переліку посад, робота на яких включається до стажу державної служби. Тобто, на час надання ОСОБА_1 частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, позивач не обіймала посаду державного службовця, а тому вказана відпустка не може бути зарахована до стажу роботи позивача, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років.

Щодо вимог ОСОБА_1 про зобов'язання ТОУ ПФУ Тернопільської області призначити та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697- V1 з моменту звернення - 28 вересня 2016 року, , суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 VIII (далі - Закон № 213 VIII), передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу", Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", «Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування", Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 01 червня 2015 року не було прийнято закону, що стосувався б усіх видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій.

Положення п.5 Прикінцевих положень Закону № 213 VIII від 02 березня 2015 року стосуються порядку призначення пенсії прокурорам, слідчим, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.

Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII прийнятий 14 жовтня 2014 року, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 VIII прийнято 02 березня 2015 року, тобто пізніше.

Посилання позивача на те, що Закон № 1697-VII в частині вимог забезпечення права на пенсію за вислугою років (ст. 86) набув чиннсті з 15 липня 2015 року, тобто пізніше Закону № 213 VIII, суд вважає безпідставним, оскільки, зміни вказаної норми стосувались лише розміру відпрацьованого стажу, а не права на пенсійне забезпечення.

Крім цього, в тексті Закону № 213 VIII чітко визначено, що з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Дана правова позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в Ухвалі від 08 вересня 2016 року у справі К/800/3459/16.

За вказаних обставин суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в частині зобов"язати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію за вислугу років згідно ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року з моменту звернення з 28 вересня 2016 року .

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.2, 8, 9, 11, 18, 41, 70, 71, 72, 94, 160-163, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка