Справа № 806/1038/17
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Житомир справа № 806/1038/17

категорія 2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області у якому просив:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області в частині невиконання вимог Закону України «Про державну службу» щодо не проведення перевірки за його та інформацією Головного сервісного центру МВС України щодо правомірності розповсюдження довідок про його персональні дані, державним службовцем та спеціалістом сектору інформації безпеки та довідкового забезпечення Регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області ОСОБА_2 від 19.09.2016;

- зобовязати Регіональний сервісний центр МВС України в Житомирській області провести перевірку за його та інформацією Головного сервісного центру МВС України щодо правомірності розповсюдження довідок про нього, державним службовцем та спеціалістом сектору інформації безпеки та довідкового забезпечення Регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області ОСОБА_2 від 19.09.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Регіональний сервісний центр МВС України в Житомирській області неправомірно зазначає, що довідка підписана державним службовцем та спеціалістом сектору інформаційної безпеки та довідкового забезпечення Регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області ОСОБА_2 від 19.09.2016. Який жодного відношення немає до Регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області, тобто Регіональний сервісний центр МВС України в Житомирській області не бажає відповідати за вчинки підлеглого державного службовця ОСОБА_2 та не виконав його вимоги викладені у зверненні до Головного сервісного центру МВС України від 13.03.2017, яке було перенаправлене відповідачу.

Позивач подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача, просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях, справу просив розглянути у порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 сформував та направив Директору Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області запит, датований 10.03.2017, у якому просив надати інформацію про те:

- чи відомо їм, що державний службовць ОСОБА_2, який одночасно підробляє (підробляв) Головою ОСББ «Теплий стан», як таємний інформатор ГУ НП в Житомирській області, в порушення вимог чинного законодавства, надав довідки про нього без відповідних повноважень (копія довідки державного службовця ОСОБА_2 від 19.09.2016 додавалася) (а.с. 18);

- чи уповноважували вони підлеглого їм державного службовця ОСОБА_2, який одночасно підробляє (підробляв) Головою ОСББ «Теплий стан», як таємний інформатор ГУ НП в Житомирській області, надавати довідки про нього без відповідних повноважень;

- що спільного у підлеглого їм державного службовця ОСОБА_2, який одночасно підробляє (підробляв) Головою ОСББ «Теплий стан», як таємний інформатор ГУ НП в Житомирській області з співробітником ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3.

Зазначений запит Регіональним сервісним центром МВС України в Житомирській області було отримано 13.03.2017, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 17).

Одночасно ОСОБА_1 сформував та направив до Директора Головного сервісного центру НП України запит тотожний за змістом вимог із вище вказаним, датований також 10.03.2017.

Даний запит Головним сервісним центром МВС України було отримано 13.03.2017, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 24).

16.03.2017 Головним сервісним центром МВС України за №31/Г-299 вказаний запит було направлено за належністю до Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області, який було отримано адресатом 20.03.2017 за №5зі, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 23).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено два види інформаційних відносин, на які його положення не поширюються: відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій та відносини у сфері звернень громадян. У разі якщо запит на інформацію, який подано згідно із Законом України "Про доступ до публічної інформації", за своїм змістом становить предмет регулювання Закону України "Про звернення громадян", то таке "звернення" повинно розглядатися у строк та порядок, передбачені відповідним законом.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" № 2939 від 13.01.2011 (далі - Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно положень ст. 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Слід також відмітити, що за нормами п.3 ч.1 ст.6 Закону інформацією з обмеженим доступом є службова інформація.

Згідно ст. 19 Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ст. 20 Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

За приписами ч.3 ст.22 Закону розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Проаналізувавши сформований позивачем запит, суд зазначає, що він за своїм змістом становить предмет регулювання Закону України "Про звернення громадян" (чи відомо їм, що державний службовць ОСОБА_2, який одночасно підробляє (підробляв) Головою ОСББ «Теплий стан», як таємний інформатор ГУ НП в Житомирській області, в порушення вимог чинного законодавства, надав довідки про нього без відповідних повноважень (копія довідки державного службовця ОСОБА_2 від 19.09.2016 додавалася), чи уповноважували вони підлеглого їм державного службовця ОСОБА_2, який одночасно підробляє (підробляв) Головою ОСББ «Теплий стан», як таємний інформатор ГУ НП в Житомирській області, надавати довідки про нього без відповідних повноважень, що спільного у підлеглого їм державного службовця ОСОБА_2, який одночасно підробляє (підробляв) Головою ОСББ «Теплий стан», як таємний інформатор ГУ НП в Житомирській області з співробітником ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3Р.). Тому надаючи відповідь на запит про отримання публічної інформації від 23.12.2016 Регіональне управління сервісного центру в Житомирській області повинно було враховувати приписи вказаного закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що запит ОСОБА_1 від 10.03.2017, Регіональним сервісним центром МВС України в Житомирській області було отримано 13.03.2017, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 17).

17.03.2017, в порядку та терміни визначені Законом, Регіональним сервісним центром в Житомирській області за №31/6-4зі було направлено на адресу ОСОБА_1 відповідь на запит у якій позивачу надано повну та достовірну інформацію стосовно стосовно питання № 2 викладеного у вказаному запиті, зазначивши, що Регіональний сервісний центр УМВС в Житомирській області не уповноважував державного службовця - спеціаліста сектору інформаційної безпеки та довідкового забезпечення Регіональний сервісний центр УМВС в Житомирській області ОСОБА_2, на представництво інтересів відповідача, в тому числі у наданні за своїм підписом будь-яких довідок та інформації. Крім того зазначили, що копія довідки, додана позивачем до звернення від 10.03.2017 підписана головою правління ОСББ "Теплий стан" ОСОБА_2, яке в свою чергу будь-якого відношення до Регіональний сервісний центр УМВС в Житомирській області не має.

Стосовно питань № 1 та № 3 повідомлено позивачу, що Регіональний сервісний центр УМВС в Житомирській області не володіє і не зобовязаний, відповідно до компетенції, володіти такою інформацією.

Ідентичний запит ОСОБА_1 від 10.03.2017, Головним сервісним центром МВС України було отримано 13.03.2017, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

16.03.2017, у відповідності до ч.3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" Головним сервісним центром МВС України за №31/Г-299 вказаний запит було направлено до Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області, як розпорядника запитуваної інформації, та отримано адресатом 20.03.2017 за № 5зі.

24.03.2017, в порядку та терміни визначені Законом, Регіональним сервісним центром МВС в Житомирській області за №31/6-5зі повторно було направлено на адресу ОСОБА_1 ідентичну за змістом відповіді на запит від 17.03.2017 за № 31/6-4зі (а.с. 26).

Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями наданих відповідей, а також копіями журналу реєстрації запитів на публічну інформацію, вихідних та внутрішніх документів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачу було надано запитувану ним інформацію у порядку та термін визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації" та Законом України "Про звернення громадян".

Крім того позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки задовольнивши їх суд втрутиться в діяльність установи, так як зобовязавши Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області провести перевірку щодо правомірності розповсюдження довідок про персональні дані ОСОБА_1, державним службовцем та спеціалістом сектору інформації безпеки та довідкового забезпечення Регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області ОСОБА_2 від 19.09.2016, відноситься до дискреційних повноважень відповідача а тому позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 86, 122, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович