Справа № 344/16350/16-а
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/359/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, просив визнати протиправними дії відповідача при нарахуванні пенсійного забезпечення, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести уточнення загального трудового стажу та перерахунок основної пенсії від моменту її призначення відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пропорційно необхідному трудовому стажу 20 років, а не 35 років. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську дорахувати до його пенсійного забезпечення додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до Закону № 796-12 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії від моменту призначення йому державної пенсії. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську повернути недораховані пенсійні виплати із дня призначення пенсії та виплачувати в подальшому державну та додаткову виплати. Вимоги мотивував тим, що 01 лютого 2015 року йому призначена пільгова пенсія за віком, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, однак позивач зробив висновок, що його пенсія не відповідає Конституції України і законам, що регламентують порядок призначення та її розрахунок до статусу позивача, пенсія йому призначена на загальних умовах. Позивач двічі звертався із письмовими заявами до відповідача про порушення чинного законодавства при призначенні йому пенсії, як ліквідатору другої категорії, однак у відповідях від 16.09.2016 року за № 302/П-15 та за № 389/П-15 від 15.11.2016 року відповідач вказав, що доплата за стаж згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому нараховувалась.

В судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву з роханням слухати справу без його участі.

Представник відповідача надав письмові заперечення на позов.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов.

Відповідно до положень ст. 55 Закону № 796-12 пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Зазначеній категорії осіб згідно із ст. 65 Закону № 796-12 за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС України, Радою Міністрів республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київської та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення «учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Вказані посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими згаданим Законом.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із долученого до посвідчення (Категорії 2) Серія НОМЕР_2 видно, що ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року, компетентним органом - Івано-Франківською облдержадміністрацією, 28.10.2010р. видано вищезначений документ.

Як вбачається з повідомлення управління Пенсійного фонду України м. Івано-Франківська від 16.09.2016р. № 302/П-15 (а.с.11-12) ОСОБА_1 не нараховувалася доплата за стаж згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки його загальний трудовий стаж складає 26 років 9 місяців 20 днів.

07.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України м. Івано-Франківська із заявою про перерахунок пенсії із збільшенням її розміру на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 20 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.9-10).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В той же час, в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені та є усталеними у практиці європейських країн. Суб'єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, приймаючи рішення, вчиняючи дії, чи допускаючись бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До того ж, відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип законності кореспондує положенню частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до вимог якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон, так і повноваження, які є необхідними для реалізації суб'єктом владних повноважень своїх функцій (завдань).

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Іншими словами, при виконанні поставлених перед адміністративним судочинством завдань адміністративний суд перевіряє законність та обґрунтованість реалізації органом публічної адміністрації, його посадовою чи службовою особою компетенції (наданих законом повноважень). Критеріями такої перевірки є: відповідність оскаржуваного акта приписам, що встановлені у законі; дотримання органом меж повноважень, наданих йому законом; дослідження органом передбачених у законі обставин, що є підставою прийняття акта; збереження чинності законом, на основі якого прийнято акт; відсутність спотворення змісту закону, що покладений в основу рішення; додержання правил, строків, форми та процедури прийняття акта.

Згідно відповіді управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську № 389/П-15 від 15.11.2016 року розмір пенсії призначається відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» шляхом множення коефіцієнту страхового стажу на заробітну плату. За кожен повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком. Терміни «повна пенсія» чи «пенсія в повному розмірі» відсутні в даному Законі та не визначено умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. Тому проводити перерахунок пенсії за рахунок збільшення її розміру на один процент заробітку за кожний рік понад 20 років не передбачено чинним законодавством.

Окрім цього, 26.12.2016 року до суду від Управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську надійшло заперечення проти позову, в обґрунтування якого зазначили, що позивачу призначена пенсія за віком із зменшенням пенсійного віку з 01.02.2015 року у відповідності до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст.. 55 цього Закону призначення та виплата пенсій названим категоріям проводиться відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваня» і цього Закону.За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії. За наявності страхового стажу меншої тривалості, пенсії за віком призначається в розмірі, пропорційному наявного страхового стажу. Стаж роботи на час призначення пенсії становив 26 років 9 місяців 20 днів. Для визначення розміру пенсії враховуються два основні показники - трудовий стаж і заробітна плата. Остже, оскільки страховий стаж становить менше як 35 років, а розмір пенсії менший за мінімальний розмір пенсії за віком, то пенсію за віком призначено в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, але не менше як 949 гривень. Згідно ст.. 13 Постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1 липня 2012 року особам, що належать до категорії 2 в розмірі - 170,82 гривень. До основного розміру пенсії встановлена додаткова пенсія потерпілому внаслідок ЧК в розмірі 170,82 гривень. Отже, починаючи з 01 січня 2012 року порядок виплати і розмір додаткових пенсій встановлюється одночасно кількома Законами України, які по різному врегульовують спірні питання. Відтак, оскільки Закон № 4282-VI був прийнятий пізніше Закону № 796-VIІ, а на виконання Закону № 4282-VI та Порядку підлягають пріоритетному застосуванню (Постанова ВСУ від 17.02.2016р.)

Так, Законом N 796-XII визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закону N 1058-IV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом N 1058-IV або спеціальним Законом N 796-XII.

Судом встановлено, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом N 796-XII.

Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону N 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону N 796-XII.

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що він визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону N 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону N 796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону N 796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Саме така правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 вересня 2016 року, а також постановах від 10 червня 2008 року (справа N 21-1748во07) та 7 липня 2015 року (справа N 21-727а15).

Отже, слід прийти до висновку при розгляді даної справи про те, що особам, яким призначена пенсія на підставі Закону N 796-XII, що є наявним в даному спорі, перерахунок пенсії має здійснюватись за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (в т.ч. чоловіки - 20 років) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік, а тому посилання відповідача на застосування виключно норм ст..27 Закону N 1058-IV, є невірними.

Проте, вимоги позивача щодо виплати від моменту її призначення, з врахуванням звернення позивача до УПФУ 07.11.2016р., є вимогами за межами строку звернення д суду, а тому слід задовольнити вимоги з 07.11.2016р.

Щодо вимог про дорахування пенсії позивачу за втрату здоровя, то слід зазначити і таке.

Закон N 796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Закону N 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі статтею 51 Закону N 796-XII особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком (внесені зміни підпунктом 13 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008).

Стаття 58 цього ж Закону передбачає пільги по виплаті пенсій працюючим пенсіонерам, згідно з якою пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачуються в повному розмірі без урахування одержуваного заробітку (доходу).

Відповідно до статті 67 Закону N 796-XII конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Тобто, стаття 67 Закону N 796-XII може бути застосована відповідачем лише у випадку, коли йдеться про підвищення доплат, пенсій та компенсацій з урахуванням визначення розміру додаткової пенсії позивачу згідно з положеннями статті 51 цього ж Закону.

Згідно зі статтею 28 Закону N 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України від 6 грудня 2012 року N 5515-VII "Про Державний бюджет України на 2013 рік" (далі - Закон N 5515-VII) встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статті 51 Закону N 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2013 рік. Тобто, визначення порядку та розмірів виплат указаній категорії громадян на 2013 рік делеговано Кабінету Міністрів України. На виконання чого, КМУ прийняв постанову №1210 від 23.11.2013р.

Згідно зі статтею 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто, положення пункту 4 Прикінцевих положень Закону N 5515-VII діяли протягом бюджетного року та закінчилися 31 грудня 2013 року.

Законом N 719-VII не були встановлені обмеження щодо виплат додаткової пенсії та не внесені зміни до Закону N 796-XII.

Отже, з 1 січня 2014 року діяли положення статті 51 Закону N 796-XII, відповідно до яких щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом N 1622-VII, який набрав чинності 3 серпня 2014 року, Прикінцеві положення Закону N 719-VII були доповнені пунктом 6 7, за яким норми і положення, зокрема, статті 51 Закону N 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету ПФУ та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік (постанова ВСУ від 15.11.2016, № 21-5452а15|607/4338/14-а).

Установлено, що норми і положення статті 51 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, згідно із Законом України від 08.07.2010 р. N 2456-VI, враховуючи зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 р. N 79-VIII (зміни до Бюджетного кодексу), згідно із Законом України від 28.12.2014 р. N 80-VIII).

Таким чином, саме з 3 серпня 2014 року Кабінету Міністрів України були надані повноваження визначати порядок та розміри виплат додаткової пенсії, передбаченої статтею 51 Закону N 796-XII, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету на відповідний рік, а в подальшому такі зповноваження надані згідно не нормативно-правового акту, а Бюджетного кодексу.

Судом встановлено, що призначена позивачу додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року N 1210 "Про порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

А тому, вимоги щодо недоплати позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не підлягають до задоволення, з врахуванням висновку також і рішень Конституційного Суду України від 26.12.2011р. №20-рп/2011 та від 25.01.2012р. №3-рп/2012.

На підставі вищезазначеного та керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у перерахунку пенсії за рахунок збільшення її розміру на 1 процент заробітку за кожний рік понад 20 років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську починаючи з 07.11.2016 року призначити та провести перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із більшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років.

В решті вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А.Татарінова