Справа № 489/820/17
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/820/17
Провадження №2-а/489/175/17
ПОСТАНОВА

іменем України

24 квітня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., позивача ОСОБА_1, відповідача Маринця Р.О., представника відповідача Тарасюк І.Є., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м.Миколаєві Маринця Руслана Олександровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Маринця Р.О. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР№777733, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки правопорушення він не вчиняв, а поліцейським порушено процедуру розгляду справи, передбаченої ст. ст. 278, 279 КУпАП, що призвело до порушення процесуальних прав позивача.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідач та представник Департаменту патрульної поліції проти задоволення позову заперечували, оскільки позивачем не заперечувався факт вчинення ним адміністративного правопорушення, перед складанням постанови по справі про адміністративне правопорушення позивачу було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме винесення постанови на місці зупинки транспортного засобу не суперечить законодавству.

За змістом постанови серії АР№777733 у справі про адміністративне правопорушення, 07.02.2017 року ОСОБА_1 о 20 год. 30 хв. на ділянці 120 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керуючи транспортним засобом HONDA ACCORD, номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгін іншого транспортного засобу на мосту в умовах недостатньої видимості, порушивши п. 14.6.г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.14.6.г) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, обгін заборонено на мостах з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду.

Позивач пояснив, що 02 лютого 2017 року під час руху на належному йому автомобілі був зупинений інспектором патрульної поліції. При складанні постанови жодних доказів порушення ним правил дорожнього руху позивачу не було надано, зокрема фото чи відеофіксації. Крім того, поліцейським порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Посилання позивача на Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №5-рп/2015 з приводу неправомірності дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення є помилковим, оскільки зазначене рішення прийнято до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року №596-VII, яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

За вищевказаного позовні вимоги в частині визнання незаконним дій інспектора поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови на місці зупинки транспортного засобу задоволенню не підлягають, оскільки ст.258 КУпАП працівникам органів і підрозділів Національної поліції надано повноваження на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.69 Кодексу адміністративного судочинства доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Показань технічних засобів і з функцією відеозапису не зафіксовано самого факту правопорушення, пояснення свідків відсутні, рапорти поліцейських Маринця Р.О. та Мілевського А.Ю. також не можуть бути прийняті судом як допустимі докази правомірності дій посадової особи при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки містять суб'єктивну оцінку співробітниками правоохоронного органу обставин події.

Враховуючи, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення, жодного належного та допустимого доказу факту вчинення такого правопорушення відповідачами суду не надано, позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови підлягають задоволенню. Вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки адміністративним судом не розглядається по суті справа про адміністративне правопорушення, а перевіряється законність рішення про накладення адміністративного стягнення.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 162 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати винесену відносно ОСОБА_1 постанову серії АР№777733 від 07.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя