Справа № 684/787/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 травня 2017 року м. Київ К/800/16894/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати зарахувати до трудового стажу період роботи з 01 червня 1978 року по 01 грудня 1984 року для призначення пенсії за віком.

Постановою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року, позов задоволено. Визнано неправомірними дії Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу періоду трудової діяльності у радгоспі «Красна Поляна» Автономної Республіки Крим з 01 червня 1978 року по 01 грудня 1984 року. Зобов'язано Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу період роботи у радгоспі «Красна Поляна» Автономної Республіки Крим з 01 червня 1978 року по 01 грудня 1984 року та перерахувати їй пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вказаного періоду роботи з часу призначення пенсії.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та неправильно застосували норми законодавства.

Згідно із пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов суди виходили з наступного.

З 08 травня 2016 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком у розмірі 949,00 грн відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розмір страхового стажу позивача відповідач обчислив без урахування періоду роботи ОСОБА_1 в радгоспі «Красна Поляна» Автономної Республіки Крим з 01 червня 1978 року по 01 грудня 1984 року.

Не погодившись з розміром страхового стажу 23 роки 7 місяців 21 день, позивач звернулась до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з заявою про його перерахунок. Проте, листом від 02 листопада 2016 року № 20/К-4 Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області повідомило ОСОБА_1 про те, що період роботи з 01 червня 1978 року по 01 грудня 1984 року в радгоспі «Красна Поляна» Автономної республіки Крим не зараховано для призначення пенсії за віком, оскільки у трудовій книжці позивача є виправлення.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 19 липня 1976 року позивач з 01 червня 1978 року прийнята вагарем відділу №1 радгоспу «Красна Поляна» на підставі наказу № 44 від 29 травня 1978 року, 01 грудня 1984 року звільнена у зв'язку з переведенням в обласне об'єднання «Сортнасіньпром» відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП УРСР на підставі наказу № 145 від 04 грудня 1984 року, а 03 грудня 1984 року прийнята на посаду агронома-насіннєвода в порядку переведення за її згодою.

Однак, у даті звільнення з радгоспу «Красна Поляна» та у даті наказу про звільнення № 145 допущено виправлення, а саме: зазначення року містить виправлення цифра « 8» з/або на цифру « 7».

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

ОСОБА_1 на підтвердження трудового стажу в період роботи з 01 червня 1978 року по 01 грудня 1984 року в радгоспі «Красна Поляна» надавалися уточнюючі довідки від 20 січня 2016 року № 111 та № 112, які відповідач не взяв до уваги, оскільки ці документи видані органами Російської Федерації тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначив, що пунктом 4 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Враховуючи те, що у зв'язку з окупацією території Автономної Республіки Крим ОСОБА_1 позбавлена можливості надати інші додаткові документи для підтвердження трудового стажу, а надані нею уточнюючі довідки підтверджують період роботи з 01 червня 1978 року по 01 грудня 1984 року в радгоспі «Красна Поляна», суди дійшли висновку, що позов слід задовольнити.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук