Справа № 481/1305/16-а
Суддя: Вжещ С. І.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/1305/16-а
Провадж.№ 2-а/481/1/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі : головуючого судді Вжещ С.І.,

секретаря судового засідання Юхименко Т.М.,

за участю заявника ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши заяву голови ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення в адміністративній справі та відстрочення його виконання за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Голова ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області ОСОБА_1 24.04.2017 року звернувся до суду із заявою, в якій просив суд розяснити рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 21.01.2017 року у справі № 481/1305/16-а в частині зобовязання відповідача прийняти рішення на найближчій сесії, мотивуючи тим, що рішення в цій частині, є не зовсім зрозумілим, а саме формулювання «прийняти відповідне рішення». Також для уникнення неправильного виконання рішення та його виконання у відповідний строк, заявник просив відстрочити його виконання до одного місяця після дати його розяснення.

Заявник та представник відповідача по справі у судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, мотивуючи тим, що рішення зрозуміле та підлягає виконанню, хоча на теперішній час, воно не виконане, а рішення про затвердження технічної документації, або відмову в її затвердженні, не має.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали додані до заяви приходить до наступного.

Постановою Новобузького районного суду від 21.01.2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області щодо неприйняття рішення по розгляду технічної документації по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки площею 48 га, з кадастровим № :13:000:0049 із земель державної власності сільськогосподарського призначення ОСОБА_5 для створення та ведення фермерського господарства в межах території ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області (за межами населеного пункту); зобовязано ОСОБА_4 районну раду Миколаївської області розглянути на найближчій сесії в порядку передбаченому чинним законодавством України питання про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки площею 48 га, з кадастровим № :13:000:0049 із земель державної власності сільськогосподарського призначення ОСОБА_5 для створення та ведення фермерського господарства в межах території ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області (за межами населеного пункту) та за результатами розгляду, прийняти відповідне рішення; визнано протиправним та скасовано рішення ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області від 28.03.2016 року за №90 «Про надання рекомендації Головному управлінню Держгеокадастру в Миколаївській області щодо зміни цільового призначення та виду використання земельної ділянки, що планується до передачі в оренду ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства»; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнено з ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області за рахунок бюджетних асигнувань понесені позивачем судові витрати в сумі 551 ( пятсот пятдесят одної) гривні 20 копійок.

Постанова набрала законної сили, а на її підставі судом 24.03.2017 року видано виконавчий лист, який предявлений до виконання 29.03.2017 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області.

Відповідно до ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Статтею 170 КАС України передбачені підстави для роз'яснення судового рішення.

Роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків.

Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, як для осіб стосовно яких воно ухвалено, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого судового рішення адміністративного суду.

Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Підставою для подання заяви про роз'яснення судового рішення є його незрозумілість.

Як вбачається з пояснень представника відповідача ОСОБА_4 районної ради ОСОБА_1, рішення районної ради вважається прийнятим, якщо за нього подано більшість голосів від загального складу районної ради(не менше 18 голосів), крім особливих випадків, передбачених законодавством. Питання затвердження технічної документації для передачі в оренду ФГ ОСОБА_5 виносилось на розгляд 17 чергової сесії 17.03.2017 року та 19 позачергової сесії 28.04.2017 року районної ради , але на 17 сесії проголосовано за - 6, проти - 0, утрималось - 15, не голосував - 1; на 19 сесії голосування відбулось з такими результатами: за - 11, проти - 9, утрималось - 2, не голосував-1, тобто протягом двох сесій питання затвердження технічної документації не вирішене. Однією з причин такого,на думку заявника, є нерозуміння депутатами рішення суду, в частині яке саме «відповідне рішення» повинно бути прийняте. Також представником відповідача зазначено, що проблема з прийняттям рішення районною радою полягає в тому, що депутати не погоджуються з нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки, а тому, за пропозицією депутата ОСОБА_6, більшість депутатів утримались під час голосування на 17 сесії .

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету ОСОБА_7 державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надалі також «Рекомендація R (80)2») під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин Рекомендація Комітету ОСОБА_7 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом ОСОБА_7 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Слід зазначити, що місцеві ради є колегіальними органами, які приймають рішення шляхом голосування. Рішення адміністративного суду, яким відповідна рада зобовязується прийняти певне рішення, адресоване раді як органу, а голосування здійснюють депутати цієї ради особисто. Відповідно до Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу, а відтак використовує це право на власний розсуд і не може бути жодним чином примушений голосувати всупереч своїй волі.

Навіть якщо відповідне питання виноситься на порядок денний пленарного засідання місцевої ради, жодної гарантії того, що буде прийняте рішення, яке відповідає вимогам рішення адміністративного суду, немає. Вирішення подібних питань, швидше за все, лежить у площині зміни принципів прийняття рішень колегіальними органами. У таких ситуаціях на розгляд може виноситись всі можливі варіанти рішення і рада голосує за кожен із них окремо. Прийнятим вважається таке, яке отримало більше голосів «за» порівняно з іншими. Цей механізм відомий під назвою «рейтингове голосування», а тому, стосовно ситуацій, коли відповідно до рішення адміністративного суду місцева рада зобовязується розглянути певне питання, міг би застосовуватись механізм рейтингового голосування, який за будь-яких умов забезпечить прийняття рішення.

В мотивувальній частині рішення судом зазначалось, що, з лютого 2016 року до моменту звернення позивача до суду, відповідачем так і не було вирішено, ні у формі затвердження технічної документації, ні у формі відмови у такому затвердженні, тобто відповідач діяв усупереч вимогам ст.23 Закону України «Про оцінку земель», п.21 ч.1 ст.43, ч.1. ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту ОСОБА_4 районної ради сьомого скликання, а тому суд кваліфікував такі дії ради, як протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення по заяві позивача.

З доказів наданих заявником суду не вбачається того, що депутатам районної ради рішення суду не зрозуміле. Зокрема з витягу протоколу 17 сесії районної ради від 17.03.2017 року, в частині обговорення питання затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки, що передбачена для передачі ОСОБА_5, вбачається, що під час такого обговорення у депутатів не виникало запитань нерозуміння рішення суду, але рішення не було прийняте після пропозиції депутата ОСОБА_6 про підтримання проекту лише після виконання ОСОБА_5 рекомендації постійної комісії про переведення даної земельної ділянки з пасовища в ріллю.

Роблячи висновок, суд вважає, що резолютивна частина постанови, про роз'яснення якої звертається заявник, викладена зрозуміло та не містить протиріч, а рішення по питанню затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки не приймається районною радою не через неясність постанови Новобузького районного суду, а у звязку з незмінною позицією відповідача, не дивлячись на наявність рішення суду, про необхідність ОСОБА_5 переведення земельної ділянки з пасовища в ріллю, що вказує на необґрунтованість та безпідставність заяви.

Посилання представника ОСОБА_4 районної ради, на необхідність розяснення рішення суду з вказівкою на конкретне рішення, яке повинно бути прийняте відповідачем, суперечить вимогами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та може бути розцінене, як втручання в діяльність органу місцевого самоврядування, так як суд не може приймати рішення, які згідно з законом належать до виключної компетенції місцевих рад та формулювати проект такого рішення.

Крім того, в силу вимог ст.14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст.263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо.

Тобто, для відстрочення, розстрочення виконання рішення - обставини, що ускладнюють виконання.

Суд вважає, що, нерозуміння депутатами резолютивної частини рішення від 21 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, на яке посилається представник відповідача(боржника), як на причину неможливості його виконання, не може бути прийнята судом, з зазначених вище підстав, а інших причин та доказів, що утруднюють виконання рішення суду заявником не подано, тому в задоволенні цієї заяви слід відмовити.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення, а судовий збір, при поданні заяви заявником не був сплачений в розмірі, визначеному пп. 6 п.3 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» , судовий збір в сумі 480 гривень необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області.

Керуючись статтями 158,160,165, 170, 263 КАС України , суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви голови ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення в адміністративній справі та відстрочення його виконання за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 районної ради Миколаївської області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 480 (чотириста вісімдесят) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: