Справа № 166/188/17,2-а/166/28/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3958/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Сапіги В.П., Яворського І.О.

за участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

за участю представника відповідача - Турчинського В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області на постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 22 лютого 2017 року по справі за позовом Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про визнання рішення неправомірним,-

В С Т А Н О В И В :

Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося із адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського Володимира Євгенійовича про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року ( ВП № 53273961), винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2-а/0313/2038/11, виданого 03.11.2014 року Ратнівським районним судом Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 ( у редакції постанови від 30.01.2013 року № 45 ) виконання постанови суду належить виключно до повноважень органів Державної казначейської служби України,так як фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 22 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з аналізу ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» з якого слідує, що при відкритті виконавчого провадження стягнення виконавчого збору є обов'язковим, окрім певних винятків.

В даному випадку на спірні правовідносини поширюється ЗУ « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», позаяк таке набрало чинності після 01.01.2013 року, тобто набрання чинності вказаного Закону.

З огляду на постанову ВСУ від 08.07.2014 року, пенсія є періодичним платежем, тобто дії відповідача щодо стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 12800 грн є неправомірними.

Крім того, виходячи з Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845, подібне судове рішення по пенсії, виконується на підставі виконавчого документа органами казначейства у порядку надходження таких документів.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона позивача покликається на те, що на виконання рішення суду, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, надіслано боржнику і встановлено 10 денний строк для виконання. Стягнуто виконавчий збір в сумі 5 800 грн, як визначено абз. 2 ч. 5, ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року).

Не заслуговує уваги твердження позивача, що виконання має проводитись в рамках ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», позаяк не враховано вимоги немайнового характеру, а саме зобов'язання вчинити дії, яка вказаним Законом не охоплюється. Подібне вбачається з інформаційного листа ВАС України від 13.06.2012 року № 1483/12/13-12.

Таким чином, оскільки судове рішення не виконане, то у державного виконавця були всі правові підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 24.01.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським Володимиром Євгенійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53273961 за виконавчим листом №2-а/0313/2038/11, виданого 03.11.2014 року Ратнівським районним судом Волинської області, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Ратнівському районі Волинської області провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_2, як особі, віднесеній до категорії 1 , інваліду 111 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи , державної пенсії по інвалідності не менше шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком , згідно ст. ст. 50,54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 05.02.2011 року по 22.07.2011 року, з врахуванням ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Частиною 3 вказаної постанови стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12800 грн.

Згідно до ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року №440 виконанню підлягають рішення виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року рішення Ратнівського районного суду Волинської області області ухвалене 16.08. 2011 року та вступило у законну силу 16.09.2014 року,тобто в даному випадку положення вище вказаного Закону до спірних правовідносин застосовується.

Крім того, відповідно до постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 08 липня 2014 року пенсія є періодичним платежем, тобто дії відповідача щодо стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 12800 гривень є неправомірними.

Посилання відповідача на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Зазначена вище правова позиція суду апеляційної інстанції в досліджуваних правовідносинах відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 13.01.2015 року), яка з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області залишити без задоволення, постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 22 лютого 2017 року по справі № 166/188/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді В. П. Сапіга
І. О. Яворський

Повний текст виготовлено 23.05.2017 року