Справа № 156/225/17
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/225/17
Номер провадження: 2-а/156/38/17
рядок статзвіту 2.19.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І.М.

при секретарі Салатюк Г.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - ОСОБА_4 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, яким просить визнати протиправними дії ОСОБА_3 - ОСОБА_4 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позовні вимоги мотивує тим, що він понад 26 років працював трактористом у колгоспі ім. «Калініна», який згодом було перейменовано у СВК «Риковичі». 15 грудня 2014 року йому виповнилося 55 років, і 19.01.2015 року він звернувся до ОСОБА_3 - ОСОБА_4 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області за призначенням пільгової пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, відповідач відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю відомостей про його роботу трактористом-машиністом та не можливо встановити період зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції. Враховуючи, що він має більш як 25 років стажу, як тракторист, вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах. На підставі вищенаведеного, він змушений звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що він 26 років працював трактористом у колгоспі ім. «Калініна» (пізніше переіменований в СВК «Риковичі»), що у с. Риковичі Іваничівського району. Працівники, які разом із ним працювали трактористами вийшли на пенсію на пільгових умовах та на даний час отримують пенсійне забезпечення. При зверненні до ОСОБА_3 - ОСОБА_4 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області ним були подані документи відповідачу, в тому числі трудова книжка та архівні довідки, де вказана його заробітна плата починаючи з 1977 року по 2003 рік, дані про стаж його роботи за вказаною професією. Уточнюючу довідку для підтвердження спеціального трудового стажу директор СВК «Риковичі» відмовився йому видати, хоча він працював в колгоспі механізатором з 1977 року і був задіяний у сільськогосподарських роботах. Причини видачі кооперативом трудової книжки нового зразка йому невідомі.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що пенсії на пільгових умовах призначаються відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п. «в» ст. 13 вище вказаного Закону, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії, оскільки ним не надано уточнюючої довідки з підприємства про період зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції, а з архівних довідок такий період неможливо встановити. Крім того, у довідці № 932/01-22 від 29.12.2014 року виданої Державним архівом Волинської області містяться відомості про переведення ОСОБА_1 з посади механізатора слюсарем на тваринницьку ферму із збереженням стажу механізатора, згідно протоколу правління № 4 від 19.04.1989 року. Відомостей про роботу трактористом-машиністом згідно вищезазначеної довідки немає. Тобто підстав для зарахування стажу роботи як до 1989 року так і в подальшому до пільгового немає. Також, представник звернула увагу, що колгосп ім. «Калініна» було переіменовано у СГК «Риковичі» тільки 28.03.2000 року, а тому відомості про прийом позивача у члени колгоспу та роботу трактористом повинні бути завірені печатками колгоспу, а не печатками реорганізованого підприємства. Доказів, на підтвердження наявності у позивача підстав для видачі йому трудової книжки нового зразка ОСОБА_1 не надано. У зв'язку із вищенаведеним, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у зв'язку з досягненням 55-ти річного віку позивач 19.01.2015 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді тракториста.

ОСОБА_3 - ОСОБА_4 об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії відповідно до п. «В» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки неможливо встановити період його зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції (а.с.5-6).

Не погодившись з такою відмовою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.«в» ч.1 ст. 13 Закону № №1788-ХІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. №7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Статтею 48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці позивача зазначено, що з 1977 року по 2003 рік він працював трактористом у колгоспі ім. «Калініна» с. Риковичі Іваничівського району, який згодом було перейменовано на СГК «Риковичі» (а.с.7). Зазначений факт також підтверджується архівною довідкою Обєднаного трудового архіву територіальних громад сіл, селища Іваничівського району Волинської області № 282/01-15 від 04.06.2015 року (а.с.11), тобто більше 20 років позивач працював трактористом та був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі «Калініна».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав суду, що позивач працював в колгоспі ім. «Калініна» трактористом і виконував польові роботи під його керівництвом. Облік робочого часу здійснювався обліковим апаратом, була передбачена мінімальна кількість днів, яку працівник повинен був відпрацювати для зарахування йому стажу. Окрім того, він припустив, що так, як для ведення трудових книжок був визначений відповідний працівник, який вів трудові книги, то не виключено, що трудова книжка ОСОБА_1 була втраченою, а записи про роботу позивача відтворені в новій трудовій книжці відповідно до відомостей трудових книг.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що вони разом із позивачем працювали трактористами у колгоспі ім. «Калініна» с. Риковичі Іваничівського району, який пізніше було переіменовано у СГК «Риковичі». Вони з ОСОБА_1 були задіяними в сільськогосподарських роботах.

Згідно п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначання пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі її відсутності приймаються інші документи, які містять відомості про період роботи.

Статтею 18 «Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, або відсутності архівних даних, стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації і мали документи про свою роботу за цей час.

Крім того, у правовій позиції Вищого адміністративного суду України викладеній у листі № 1406/100/13-08 від 14 серпня 2008 року зазначається, що помилковими є висновки судів, що для підтвердження спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій і безпідставно не беруться до уваги при цьому показання свідків, які працювали з позивачем на одному підприємстві. Знищення документів у звязку із закінченням строку їх зберігання не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, на підставі вище викладеного, можна зробити висновок, що підтвердження трудового стажу можливе на підставі наданих позивачем доказів та показань свідків.

За даних обставин у суду існують всі підстави для визнання протиправними дій ОСОБА_3 - ОСОБА_4 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, із матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з позовними вимогами за період з 16 грудня 2014 року по 26 серпня 2016 року. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Враховуючи факт отримання позивачем відмови відповідача у призначенні пільгової пенсії по віку ще в лютому 2015 року, а питання про поновлення даного строку позивачем не ставиться, то позовні вимоги за період з 16 грудня 2014 року по 26 серпня 2016 року слід залишити без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду із вказаним позовом, а пенсію за віком на пільгових умовах слід призначити з 27 серпня 2016 року.

Керуючись ч 3. ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії, Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 99, 100, 160 - 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Адміністративний позов в частині призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 16 грудня 2014 року по 26 серпня 2016 року - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 27 серпня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Іваничівський районний суд Волинської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.М.Нєвєров