Справа № 2-а-3995/07/1412
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 р.Справа № 2-а-3995/07/1412

Категорія:10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Павлова Ж.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Єщенко О.В.

суддів Димерлій О.О.

Зуєва Л.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та покладення обов`язку щодо виплати заборгованості по грошовому забезпеченню, суд -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2007 року, ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаїв з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату недоплаченої надбавки за безперервну військову службу в максимальному розмірі в період червень 2003 року-листопад 2003 року, лютий 2004 року-квітень 2005 року; здійснити доплату недоотриманої матеріальної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004 та 2005 роки.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_1 . В порушення Указу Президента України № 389/2003 від 05 травня 2003 року «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України і Управління державної охорони за безперервну службу`відповідач нараховував йому зазначену надбавку виходячи з іншого розміру ніж максимальний.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаїв від 20 березня 2007 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Визнано неправомірними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати надбавки за безперервну військову службу в розмірах, передбачених Указом Президента України № 389/2003 від 05 травня 2003 року; зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату недоплаченої надбавки за безперервну військову службу згідно Указу Президента України № 389/2003 від 05 травня 2003 року в період червень 2003 року-листопад 2003 року, лютий 2004 року-квітень 2005 року в максимальних розмірах та доплату недоотриманої матеріальної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004 та 2005 роки.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, представників сторін, дослідивши доводи апелянта в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає/не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 Збройних Силах України в період з 18 жовтня 2000 року по 03 травня 2007 року та знаходився на всіх видах забезпечення, що підтверджується копією послужного списку (а.с. 6-10). Станом на 01 травня 2005 року, стаж безперервної військової служби позивача складав понад 25 років.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 05.05.2003 № 389/2003 Міністрові оборони України було надано право, а не обов`язок, встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах, зокрема, понад 25 років служби до 90 відсотків.

При цьому мінімальний розмір можливості встановлення такої надбавки не визначений, а лише зазначено граничні розміри цієї надбавки в залежності від вислуги років.

Пунктом 2 вищенаведеного Указу було передбачено, що виплата надбавок буде здійснюватися з 01.05.2003 за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України.

Враховуючи, що вказана надбавка за безперервну службу, на підставі наказу керівника військової частини, в межах асигнувань, була встановлена позивачу у період травень-жовтень 2003 в розмірі 20%, листопад-грудень 2003 року в розмірі 90%, січень-серпень 2004 в розмірі 20%, вересень-грудень 2004 року в розмірі 70%, січень-лютий 2005 в розмірі 20%, березень-листопад 2005 року в розмірі 85%, грудень 2005 року 90%, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо безпідставності вимог позивача про встановлення цієї надбавки в максимальному розмірі.

В силу п. 4 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процессуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, п. 3 ч.1 ст. 198, п. 4 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та покладення обов`язку щодо виплати заборгованості по грошовому забезпеченню задовольнити.

Скасувати постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2007 року та прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та покладення обов`язку щодо виплати заборгованості по грошовому забезпеченню відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Єщенко О.В.

суддя Димерлій О.О.

суддя Зуєва Л.Є.