Справа № 635/2224/17
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/2224/17
Провадження № 2-а/635/77/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року о 08 годині 35 хвилин суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області про визнання дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії державному службовцю протиправними, скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії державному службовцю та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області, в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (в редакцій, чинній на момент призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати на підставі довідки №354 від 16 січня 2017 року Управління соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації про заробітну плату протиправною, скасувати рішення Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №851915 від 30 березня 2017 року щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за віком державному службовцю та зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (в редакцій, чинній на момент призначення пенсії) зі збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 90% на підставі вищевказаної довідки, починаючи з 01 квітня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебуває на обліку в Харківському приміському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію за віком як державний службовець у розмірі 90% від заробітної плати. 21 березня 2017 року вона звернулася до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про перерахунок та виплату їй пенсії на підставі Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (в редакцій, чинній на момент призначення пенсії) на підставі довідки №354 від 16 січня 2017 року Управління соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату. Рішенням Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області від 30 березня 2017 року відмовлено у перерахунку пенсії позивачу як державному службовцю у зв'язку з втратою чинності Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України №889-VIII «Про державну службу». Позивач вважає відмову протиправною та такою, що суперечить законодавству України за наступних підстав. Стаж роботи позивача на державній службі становить 25 років, а загальний трудовий стаж - 38 років 5 місяців. Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». 09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15 грудня 2015 року та діяла на час призначення позивачу пенсії. Цією постановою виключений п. 4 постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». Таким чином вважає, що скасування п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням її права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України та ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців.

Відповідач - Харківське приміське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Харківської області у встановлений строк надав суду заперечення на адміністративний позов, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив про наступне. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з та отримує пенсію за віком у розмірі 90% заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII з 26 квітня 2011 року. 21 березня 2017 року позивач звернулася до Управління із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії як державному службовцю на підставі довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації №354. Рішенням №851915 від 30 березня 2017 року Управлінням ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за наступних підстав. З 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, тобто з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, зокрема і ст. 37-1 Закону, якою був врегульований порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців. Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і не передбачає право для перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати, в тому числі державних службовців. Крім того, представник відповідача посилається на зміст листа Міністерства соціальної політики №11586/0/14-16/059 від 08 червня 2016 року, направленого для використання в роботі Пенсійному фонду України, в якому зазначено, що Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII не передбачає проведення перерахунку пенсії, у тому числі призначених згідно із Законом 3723. Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», якою були визначені умови перерахунку пенсії пенсіонерам відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та на яку посилається позивач у своєму позові, на час звернення останньої до Управління із заявою про зхдійснення перерахунку також втратила чинність. Таким чином, враховуючи приписи ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Вважає посилання позивача на рішення КСУ недоречними, оскільки Управління у здійсненні своєї діяльності керується чинними нормативно-правовими актами, зазначені рішення не можуть бути підставою для прийняття рішення по суті спору.

Згідно зі ст. 183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню у порядку скороченого провадження. При цьому суд відзначає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Харківському приміському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Харківської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26 квітня 2011 року, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 03.12.2011, посвідченням серії НОМЕР_2 від 16.10.2012 та рішенням Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №851915 від 30.03.2017.

Судом встановлено, що 21 березня 2017 року позивач звернулася до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області із заявою про проведення перерахунку пенсії державному службовцю у зв'язку з підвищенням посадових окладів, додавши до заяви довідку про заробітну плату №354 від 16.01.2017, видану Управлінням соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації.

Рішенням Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області №851915 від 30.03.2017, ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно із заявою від 21 березня 2017 року з підстав, викладених в запереченнях відповідача.

Таким чином, не погодившись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії, позивач 20 квітня 2017 року звернулася з даним позовом до суду.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється Законом України «Про державну службу».

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 37-1 зазначеного Закону (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії..

Відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу) умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 вищезазначеної постанови (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в

такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п. 5 зазначеної постанови (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" втратила чинність.

Крім цього, форми довідок про заробітну плату (затверджені постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1), які надавалися для проведення перерахунку пенсії, виключені постановою правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-2.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 26 квітня 2011 року відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року, Закон України "Про державну службу" № 3723-XII втратив чинність, крім статті 37 щодо призначення пенсій окремим категоріям осіб.

Згідно зі ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 21 березня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії чинним законодавстом не було передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому суд не вбачає правових підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Оцінюючи доводи позивача щодо звуження її конституційних прав у зв'язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається.

Дана стаття встановлює конституційну гарантію існування певного переліку прав і свобод людини, визнаного як цією Конституцією, так і міжнародним правом.

Аналогічні положення відображені у ст. 22 Загальної декларації прав людини, згідно з якою кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримання її гідності, вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави; а також у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, який встановлює загальний обов'язок держав забезпечувати здійснення цих прав у максимальних межах наявних ресурсів (стаття 2).

Конституційний Суд України в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказував, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційності (розмірності) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державною, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

За приписами ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» у рішенні від 07 липня 1989 року, в якому суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов'язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» цей Суд зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини». У рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Європейський Суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення Європейського суду з прав людини від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії).

Положення п. 2 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII на час розгляду судом справи не скасовані і не визнані такими, що не відповідають Конституції України (тобто не є неконституційними).

Наведене дає підстави для висновку про правомірність рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача та про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 6, 7, 8, 9, 17, 71, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області про визнання дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії державному службовцю протиправними, скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії державному службовцю та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена повністю або частково протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення з одночасним надісланням особою, яка подає апеляційну скаргу, її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у строки та порядку, встановленими ст. 254 КАС України.

Суддя: