Справа № 821/1777/16
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1777/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Шеметенко Л.П.

- Семенюка Г.В.

За участю секретаря - Алексєєвої Н.М.

За участю представника апелянта - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Херсонській області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо утримання із заробітної плати коштів у сумі 2 370,56 грн.; зобов'язати відповідача виплатити утриману суму та допустити до негайного виконання постанови суду у частині присудження грошового утримання.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до розрахункових листів у зв'язку з неправильним застосуванням відповідачем норм обчислення розміру середнього заробітку було незаконно здійснено утримання коштів в сумі 2370, 56 грн., з яких 608,40 грн. - із заробітної плати за липень, 558, 67 грн. - із заробітної плати за серпень та 1203, 49 грн. із зарплати за жовтень. Жодної згоди на відрахування із заробітної плати будь-яких сум позивач не надавала, вважає таке утримання незаконним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши доводи апеляційної скарги в вищевказаній частині, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за результатами проведення перевірок управління правової роботи ГУ ДФС.

У період з 13.05.2016 по 06.06.2016 р. позивач перебувала у щорічній плановій відпустці. 13.05.2016 р. ОСОБА_3 було нараховано та виплачено відпускні та оздоровчі. Так, з розрахункового листа за травень 2016 р. вбачається, що позивачці було нараховано 3668,90 грн. за 19 днів відпустки у травні та 1158,60 грн. за 6 днів відпустки у червні, крім того було також нараховано оздоровчі в сумі 4456,20 грн.

Починаючи з 09.06.2016 р. ОСОБА_3 перебувала у відпустці у зв'язку із вагітністю та пологами, тому розрахункові листи за червень та липень змогла отримати тільки 09.08.2016 р.

Так, з розрахункового листа за червень вбачається, що Відповідачем було здійснено перерахунок травневих виплат, після чого ОСОБА_3 нараховано борг перед Головним управлінням ДФС у Херсонській області в сумі 2370,56 грн. За 19 днів відпустки у травні було нараховано борг - 1306,44 грн., за 6 днів відпустки у червні - 412,56 грн., а борг по оздоровчім становить 767,54 грн.

Крім того, в липні 2016 р. ОСОБА_3 було нараховано зарплату у вигляді премії за травень 2016 р. в розмірі 624,00 грн. та за липень 608,40 грн.

Як вбачається з розрахункового листа за липень, з урахуванням здійснених утримань, борг перед-Управлінням зменшився до 1762,16 грн.

12.08.2016 р. позивач звернулася до Начальника Головного управління ДФС у Херсонській області Клима І.В. з листом щодо надання роз'яснень з приводу відрахувань з заробітної плати.

06.09.2016 року позивач отримала відповідь, відповідно до якої перерахунок та утримання нарахованих сум було здійснено у зв'язку з неправильним застосуванням відповідачем норм обчислення розміру середнього заробітку.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача зазначила, що помилка у розрахунку відпускних та матеріальної допомоги виникла внаслідок несвоєчасного оновлення програмного забезпечення органів ДФС.

Колегія суддів вважає, що відповідач внаслідок помилок, які не залежали від позивача по справі протиправно здійснював відрахування з заробітної плати ОСОБА_3 для погашення переплати за відпускні та матеріальної допомоги за оздоровлення виходячи з наступного.

За змістом ст. 127 КЗпП України повернення підприємству зайво виплачених коштів можливо для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування, при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136 КЗпП України).

При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, нормами закону не передбачено повернення працівником підприємству зайво виплачених коштів, крім випадків, встановлених ст. 127 КЗпП України, ст. 1215 ЦК України.

Як слідує з листа відповідача від 06.09.2016 року, надісланого позивачу, перерахунок та утримання нарахованих сум було здійснено у зв'язку з неправильним застосуванням відповідачем норм обчислення розміру середнього заробітку.

Таким чином, із зазначеного листа слідує, що дані помилки не відноситься до лічильних помилок, а тому не підпадають під дію статті 127 КЗпП України. Дане положення зазначено і в постанові Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року № 13.

Згідно приписів ст. 127 КЗпП України підставою для проведення відрахувань із заробітної плати працівника має бути відповідний наказ (розпорядження) роботодавця, виданий не пізніше місяця з дня виплати неправильно обчисленої суми.

Колегія суддів зазначає, що такий наказ відповідачем не приймався.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відрахування зайво виплачених сум можливе лише за письмовою згодою працівника.

В іншому випадку, роботодавець на протязі одного року з дня виникнення права на відрахування мав можливість звернутися до суду відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України.

Отже, належним захистом прав позивача буде стягнення з відповідача на його користь утриманої заробітної плати у сумі 2 370,56 грн.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200,206,211,254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області - залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Херсонській області про зобовязання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 17 травня 2017 року.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Шеметенко Л.П.

Семенюк Г.В.