Справа № 333/408/17(2-а/333/68/17)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2017 рокусправа № 333/408/17(2-а/333/68/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя
на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2017р. у справі №333/408/17 (2-а/333/68/17)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

27.01.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя (далі УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії / а.с. 2-4/.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №333/408/17 (2-а/333/68/17) / а.с. 13 /.

Рішенням суду першої інстанції від 22.03.2017р. справу №333/408/17 (2-а/333/68/17)призначено до розгляду за загальними правилами КАС України у відкритому судовому засіданні / а.с. 23-24/.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2017р. у справі №333/408/17 (2-а/333/68/17) здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя на Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя / а.с. 59/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що він до 01.11.2016р. працював на посаді заступника начальника Управління адміністративно-господарського забезпечення ГУ ПФУ в Запорізькій області, його посада віднесена до посад державних службовців, стаж державної служби 42 роки 11 місяців 1 день, з 01.11.2016р. він набув право на призначення пенсії відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» та він звернувся до відповідача для призначення пенсії. Відповідачем з 01.11.2016р. йому була призначена пенсія державного службовця, розмір якої обраховано на підставі довідок ГУ ПФУ в Запорізькій області від 31.10.2016р. про розмір його заробітної плати, але відповідачем в порушення вимог законодавства, при визначені суми заробітної плати з якої обчислюється пенсія, не було в повному обсязі враховано суми матеріально грошової допомоги до відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, так відповідачем розмір цих виплат визначено у розмірі 1/12 частини, а відповідно до вимог чинного законодавства частка повинна становити 1/6, а виплачену йому компенсацію за невикористану відпуску відповідач взагалі не врахував. Позивач вважав такі дії відповідача протиправними та такими що порушують його права, оскільки призвели до невірного визначення розміру його пенсії та до заниження її розміру, тому просив суд визнати такі дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок розміру пенсії позивача з моменту її призначення з урахуванням сум грошової допомоги до відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи з 01.05.2016р. по 01.11.2016р. тобто 6 місяців виходячи з розміру 60% суми заробітної плати з урахуванням виплачених сум пенсії та виплатити нараховану суму.

Постановою Комунарського районного суду Запорізької області від 03.04.2017р. у справі №333/408/17 (2-а/333/68/17) адміністративний позов задоволено, - визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, щодо неврахування в повному обсязі при обчисленні пенсії ОСОБА_1 сум грошової допомоги до відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку; - зобовязано Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя провести з 01.11.2016 р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням сум грошової допомоги до відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку шляхом ділення загальної суми цих виплат на наявні місця роботи, починаючи з 01.05.2016 р., на 6 місяців, виходячи з розміру 60% суми заробітної плати, з урахуванням раніше виплачених сум. (суддя Фунжий О.А. ) / а.с. 61-64/.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 03.04.2017р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 66-67/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 03.04.2017р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Дана справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1, позивач у даній адміністративній справі, до 01.11.2016р. працював на посаді заступника начальника Управління адміністративно-господарського забезпечення ГУ ПФУ в Запорізькій області, його посада віднесена до посад державних службовців, стаж державної служби позивача станом на 01.11.2016р. становить 42 роки 11 місяців 1 день, та з 01.11.2016р. позивач набув право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у звязку з чим він звернувся до відповідача для призначення пенсії, і відповідачем з 01.11.2016р. була призначена позивачу пенсія державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р., розмір якої обраховано на підставі довідок ГУ ПФУ в Запорізькій області від 31.10.2016р. /а.с. 5-9/.

У подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою щодо розяснення порядку та підстав визначення розміру його пенсії, та складових сум заробітної плати які враховувались відповідачем при визначені розміру пенсії та з листа відповідача за вих.. №298-Т-9 від 22.12.2016р. / а.с. 10-11/ йому стало відомо, що відповідачем до розрахунку розміру його пенсії враховані: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, грошова допомога, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, при цьому грошова допомога та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань враховані в частині, що відповідає кількості місяців (12) у розрахункову періоді, а компенсація за невикористану відпустку до розрахунку пенсії не включена, оскільки відсутній механізм врахування цього виду виплати при визначені розміру пенсії державних службовців.

Вищезазначені дії відповідача, які виразились у неврахуванні в повному обсязі при визначені розміру пенсії позивача сум грошової допомоги до відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та неврахуванні у повному обсязі компенсації за невикористану відпустку, які позивач вважає протиправними і обумовили звернення позивача до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Конституції України, Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993р..

Так відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р., яка застосовується до осіб, зазначених у п. 10, 12 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р., пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №662 від 14.09.2016 р. (далі Порядок), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Отже сукупний аналіз вищезазначених норм чинного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що пенсія державним службовцям призначається від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а відповідно до довідок ГУ ПФУ в Запорізькій області від 31.10.2016р. /а.с. 6-8/ заробітна плата позивача, яка повинна бути врахована при визначені розміру пенсії складається з посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за слугу років, грошової допомоги, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпуску, оскільки з усіх цих складових частин заробітної плати позивача було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне страхування, тому колегія суддів вважає, що неврахування позивачем суми компенсації за невикористану відпуску при обчислення пенсії позивача суперечить вимогам вищенаведених норм чинного законодавства.

Також суперечать вимогам вищенаведених норм чинного законодавства дії відповідача щодо використання для обчислення пенсії позивача сум грошової допомоги до відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань шляхом ділення загальної суми цих виплат на 12 місяців, оскільки відповідно до довідок ГУ ПФУ в Запорізькій області від 31.10.2016р. /а.с. 6-8/ ці суми, які є складовими заробітної плати позивача, виплачені позивачу у період з 01.05.2016р. по 31.10.2016р. тобто за 6 місяців, тому при визначені розміру пенсії позивача ці виплати повинні бути застосовані виходячи з розрахунку: загальна сума цих виплат за наявні місяці роботи - тобто 6 місяців, що відповідає положенням п. 4 Порядку.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зробив правильний висновок про те, що дії відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, щодо неврахування в повному обсязі при обчисленні позивачеві пенсії сум грошової допомоги до відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, суперечать вимогам ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р., п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016р. , а тому є протиправними, та з метою відновлення порушених прав позивача зобовязав відповідача провести з 01.11.2016р. перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням сум грошової допомоги до відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку шляхом ділення загальної суми цих виплат на наявні місця роботи, починаючи з 01.05.2016р., на 6 місяців, виходячи з розміру 60% суми заробітної плати, з урахуванням раніше виплачених сум, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 03.04.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2017р. у справі №333/408/17 (2-а/333/68/17) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко