Справа № 185/8645/16-а(2-а/185/43/17)
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 травня 2017 року м. Київ К/800/16154/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до педагогічного стажу період її роботи на посаді викладача по класу духових інструментів в Межиріцькій дитячій школі естетичного виховання та в Богданівській філії Павлоградської районної школи естетичного виховання з 10 січня 1997 року по 31 липня 2016 року; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час роботи на посаді викладача по класу духових інструментів в Межиріцькій дитячій школі естетичного виховання та в Богданівській філії Павлоградської районної школи естетичного виховання з 10 січня 1997 року по 31 липня 2016 року; визнати протиправними дії відповідача щодо відмови провести виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення та зобов'язати провести виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що суд не дав належної правової оцінки обставинам справи та неправильно застосував норми законодавства, якими врегульовано порядок виплати грошової допомоги.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваного судового рішення видно, що відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Судами встановлено, що позивач з 26 серпня 1980 року по 10 січня 1997 року працювала в Богданівській дитячій музичній школі Павлоградського районного відділу культури на посаді викладача по класу флейти, стаж роботи на педагогічній посаді складає 16 років 4 місяці 14 днів. Віднесення вказаного періоду роботи до педагогічного стажу відповідачем не оспорюється.

З 10 січня 1997 року позивачка переведена до Межиріцької дитячої школи естетичного виховання (філія с. Богданівка) Павлоградського районного відділу культури на посаду викладача по класу духових інструментів. 01 березня 2007 року змінено назву відділу культури на відділ культури і туризму Павлоградської районної державної адміністрації.

03 травня 2007 року ОСОБА_1 переведено на посаду викладача з класу духових інструментів у Богданівську філію Комунального закладу «Павлоградська районна школа естетичного виховання».

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191.

Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік № 909).

Виплата грошової допомоги здійснюється, зокрема, за умови, що особа працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, за наявності відповідного страхового стажу на таких посадах.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про позашкільну освіту», педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14 червня 2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посади викладача школи мистецтв, вчителя та викладача всіх спеціальностей включені до переліку посад педагогічних працівників.

Разом з тим, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Отже, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ та виплати грошової допомоги необхідна наявність спеціального стажу роботи на посадах, згідно з переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Посада викладача по класу духовних інструментів в школі естетичного виховання Переліком № 909 не передбачена.

Дорученням Кабінету Міністрів України від 06 січня 1996 року № 397/21 дію Переліку № 909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови.

Однак, наявність Доручення № 397/21 без відповідних змін до Переліку № 909 не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільному закладі освіти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року (справа № 21-5932а16).

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судового рішення апеляційної інстанції, а викладені в ній доводи перевірені судом і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук