Справа № 337/918/17 (2-а/337/85/2017)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Бондаренко І.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2017 рокусправа № 337/918/17 (2-а/337/85/2017)
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Гімона М.М. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 березня 2017 року у справі №337/918/17 (2-а/337/85/2017) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014, 2015, 2016 роки та скасувати рішення комісії №2 від 27.01.2017 року;

- зобов'язати призначити та виплачувати пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме з 20144, 2015, 2016 роки починаючи з 24 січня 2017 року, тобто з моменту звернення за призначенням пенсії з особистою заявою встановленого зразка, з урахуванням різниці, що була виплачена.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 13.02.2012 року отримував пенсію за вислугою років відповідно до п.«в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», після призначення пенсії продовжував працювати. Досягши пенсійного віку передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте в переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком було відмовлено, з огляду на зменшення розміру пенсії оскільки відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2011 рік. Вважає такі дії протиправними, оскільки жодним із видів загально передбаченої пенсії він не користувався, тому право на пенсію за віком у позивача виникло вперше, а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший. Пенсія за віком повинна бути призначена вперше згідно із Законом №1058, тому при визначенні її розміру відповідач мав керуватися ст.26 цього Закону, застосовувати порядок та формули, які застосовуються при первинному призначенні пенсії, зокрема й середню заробітну плату за три календарні роки перед зверненням.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу з пенсії за вислугу років на пенсію за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу за 2007 рік протиправними.

Зобов'язано відповідача нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2014, 2015, 2016 роки, з 24 січня 2017 року, з урахуванням раніше виплаченої різниці.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя на користь позивача сплачений нею судовий збір у сумі 640 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивач досягши пенсійного віку звернувся до управління з заявою про переведення на пенсію за віком з пенсії за вислугу років.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за період страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

При розрахунку пенсії за віком позивача її розмір зменшується, що є недоцільним, оскільки в своїй заяві згоди на зменшення розміру пенсії він не надавав.

Разом з апеляційною скаргою апелянт надав клопотання про заміну відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя його правонаступником Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, оскільки згідно постанови КМУ від 21.12.2016 року №988, Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя реорганізовано шляхом злиття з 31.03.2017 року в Правобережне об'єднане управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя.

Розглянувши надане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про необхідність здійснення процесуального правонаступництва відповідно до ст.55 КАС України та вирішила замінити відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя його правонаступником - Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що позивачу 13.02.2012 року призначено пенсію за вислугу років як працівнику інженерно-технічного складу авіації.

З 13.02.2012 року отримує пенсію відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому після призначення пенсії продовжував працювати.

24 січня 2017 року позивач подав до УПФУ заяву про призначення йому пенсії за віком, оскільки він досяг пенсійного віку.

Рішенням комісії №2 від 27.01.2017 року відповідач відмовив позивачу у переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком зазначаючи про те, що у разі перерахунку пенсії необхідно застосовувати показник середньої заробітної плати по Україні, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, що призвело б до зменшення розміру пенсії, а тому є недоцільним.

Частиною першою статті 9 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Відповідно ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пунктом «в» ст.54 Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачене право на пенсію за вислугу років, зокрема, працівникам інженерно-технічного складу авіації.

З 13.02.2012 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років саме за наявності у нього спеціального стажу роботи, як працівника інженерно-технічного складу авіації, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за вислугу років має призначатись згідно з окремим законодавчим актом, через професійні та корпоративні фонди, проте на даний час такий законодавчий акт не прийнято, тому пенсії призначаються в разі наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входить до правового поля Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а регулюється іншим законодавством.

В даному випадку позивач з 2012 року користувався спеціальною пенсією за вислугу років, як працівник інженерно-технічного складу авіації, і пенсія за віком йому не призначалась.

Оскільки пенсія позивачу згідно Закону України №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» повинна була призначатись вперше, тому у нього виникає право на застосування формули визначення розміру пенсії, яка використовується при призначенні пенсії вперше, відповідно до ст.40 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не з тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до ч. 2 ст.40 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Отже, в даному випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та рішення щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 березня 2017 року у справі №337/918/17 (2-а/337/85/2017) за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді М.М.Гімон

В.А.Шальєва