Справа № 216/5385/16-а(2-а/216/136/16)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2017 рокусправа № 216/5385/16-а(2-а/216/136/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)
суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області
на постанову Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2017р. у справі №216/5385/16-а (2-а/216/37/17)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання бездіяльності протиправною, визнання права на отримання відповідної пенсії, стягнення коштів, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

04.11.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання бездіяльності протиправною, визнання права на отримання відповідної пенсії, стягнення коштів, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди /а.с. 1-17/.
Ухвалою Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №216/5385/16-а (2-а/216/37/17) та справу призначено до судового розгляду / а.с. 97/.
Позивач, посилаючись у позові на те, що він проходив військову службу з 05.08.1976р. по 20.09.2001р., у тому числі з 1980 року на офіцерських посадах в військовій прокуратурі, на момент звільнення займав посаду військовий прокурор Первомайського гарнізону Південного регіону України, в 2001р. в званні «підполковник юстиції» був звільнений з військової служби за станом здоров`я, отримав статус «ветеран військової служби», також в 2001р. він скористувався своїм правом вибору пенсії та став отримувати пенсію згідно закону України «Про прокуратуру» починаючи з 08.10.2001р. та перебував на обліку в Криворізькому центральному об`єднаному управлінні ПФУ Дніпропетровської області. З 2002р. по теперішній час він працює на посаді судді, з 01.04.2015р. відповідно до положень Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-8 від 02.03.2015 р. з огляду на те, що він працює на посаді судді, йому було припинено виплату раніше призначеної пенсії, розмір якої на момент припинення становив 10040,86 грн.. Оскільки він є офіцером звільненим в запас за станом здоров`я, в нього є вислуга років 25 років 1 місяць 15 днів, яка необхідна для призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» він 18.01.2016р. звернувся до Криворізького центрального об`єднаного управлінні ПФУ Дніпропетровської області з заявою про перехід на інший вид пенсії та просив перевести його на інший вид пенсії на підставі документів, які містяться в його пенсійній справі, але його заява 19.01.2016р. була передана за належністю до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. На момент звернення до суду з даним позовом відповідачем не розпочато виплату пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб», натомість відповідач надіслав йому листа в якому рекомендував звернутись для призначення пенсії в районний або обласний військовий комісаріат, але такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства, про що він повідомив відповідача у своїй заяві від 03.03.2016р. в якій ретельно виклав доводи щодо свого права на переведення на інший вид пенсії, але відповідачем такі доводи не були взято до уваги та з цього часу розпочались тривалі намагання вирішити це питання в досудовому порядку шляхом звернення до органів ПФУ різного рівня, але незважаючи на те, що ним були надані відповідачу усі необхідні документи для вирішення питання про переведення його на інший вид пенсії, а саме на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» це питання відповідачем не було вирішено та не було розпочато виплату йому пенсії, він був змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача яка полягає у не переведенні його на інший вид пенсії, яка триває з січня 2016р. протиправною, такою що порушує його права та охоронювані законом інтереси, завдає йому певні незручності, пригнічує його, крім цього така бездіяльність відповідача носить тривалий характер та змусила позивача звертатись до різних установ і навіть до Президента України з метою вирішення цього питання у позасудовому порядку, тому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не переведенні його з 01.01.2016р. з пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та невиплаті йому пенсії з 01.01.2016р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; - визнати за ним право на отримання з 01.01.2016р. пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; - стягнути з відповідача на свою користь непризначену та невиплачену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсію за період з січня 2016 року по липень 2016 року включно у сумі 64146 грн. 67 коп.; - стягнути з відповідача на свою користь непризначену та невиплачену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсію за період з серпня 2016 року по жовтень 2016 року включно 32220 грн., а вразі вирішення справи пізніше листопада 2016 року: за період з серпня 2016 року по день винесення рішення, з розрахунку по 10740 грн. щомісячно; - стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 20000 грн.; - зобов`язати відповідача перевести позивача з 01.01.2016р. з пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» шляхом припинення з 1 січня 2016 року виплати пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та виплатою з 1 січня 2016 року пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначивши розмір пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: з 1 січня 2016 року по серпень 2016 року - в розмірі 9163 грн. 81 коп., а з серпня 2016 року - в розмірі по 10740 грн. 00 коп. щомісячно до настання підстав для припинення виплати пенсії або для зміни розміру пенсії.
Постановою Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2017р. у справі №216/5385/16-а (2-а/216/37/17) позовні вимоги задоволено частково, - визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, яка полягає в не переведенні з 01.01.2016р. ОСОБА_1 з пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і невиплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; - визнано за ОСОБА_2 право на отримання з 01.01.2016 року пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; - стягнуто з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 непризначену та невиплачену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсію за період з січня 2016 року по липень 2016 року включно в сумі 64146 грн. 67 коп.; - стягнуто з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 непризначену та невиплачену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсію за період з серпня 2016 року по січень 2017 року включно в сумі 64440 грн. із розрахунку по 10740 грн. щомісячно; - зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. з пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» шляхом припинення з 01.01.2016р. виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та виплатою з 01.01.2016 р. ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначивши розмір пенсії ОСОБА_1 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: з 01.01.2016 року по серпень 2016 року в розмірі 9163 грн. 81 коп., а з серпня 2016 року в розмірі 10740 грн. щомісячно до настання підстав для припинення виплати пенсії або для зміни розміру пенсії; - стягнуто з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1500 грн.; - у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (суддя ОСОБА_3 ) / а.с. 123-135/.
Відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. не погодившись з постановою суду першої інстанції від 27.02.2017р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 138-142/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив скасувати постанову суду першої інстанції від 27.02.2017р. у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Позивач, в письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 163-168/ , заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції було об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини справи, яким надано вірну юридичну оцінку, та постановлено у справі рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 27.02.2017р. залишити без змін.
Представники відповідача у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 27.02.2017р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.
Позивач у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 27.02.2017р. залишити без змін.
Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 05.08.1976р. по 20.09.2001р. проходив військову службу, у тому числі з 1980 року на офіцерських посадах в військовій прокуратурі, на момент звільнення займав посаду військового прокурора Первомайського гарнізону Південного регіону України, в 2001р. в званні «підполковник юстиції» був звільнений з військової служби за станом здоров`я, отримав статус «ветеран військової служби», також в 2001р. він скористувався своїм правом вибору пенсії та з 08.10.2001р. він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та перебуває на обліку в Криворізькому центральному об`єднаному управлінні ПФУ Дніпропетровської області , крім цього з 01.03.2002р. по теперішній час позивач працює на посаді судді Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг, зазначені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом під час розгляду даної справи, та не заперечувались позивачем та представниками відповідача під час розгляду справи як судом першої так і судом апеляційної інстанції.
У зв`язку з набранням чинності положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-8 від 02.03.2015 р. з урахуванням того, що позивач у справі працює на посаді судді, ОСОБА_1 з 01.04.2015р. було припинено виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», розмір якої на момент припинення становив 10040,86 грн., і позивач з урахуванням того, що він є офіцером звільненим в запас за станом здоров`я, вислуга років позивача 25 років 1 місяць 15 днів, і ця вислуга є достатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб», 18.01.2016р. звернувся до Криворізького центрального об`єднаного управлінні ПФУ Дніпропетровської області з заявою про перехід на інший вид пенсії у якій просив перевести його на інший вид пенсії на підставі документів, які містяться в йогопенсійній справі / а.с. 38/, але його заява 19.01.2016р. була передана за належністю до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області / а.с. 39/.
У подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою від 24.02.2016р. щодо результатів розгляду його заяви про перехід на інший вид пенсії від 18.01.2016р. / а.с. 40/, та відповідач листом від 08.02.2016р. повідомив позивача про те, що відповідно до вимог чинного законодавства особи, які мають право на пенсію згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» заяви про призначення пенсії за вислугу років згідно з цим Законом подають до ГУ ПФУ через уповноважені структурні підрозділи того силового відомства, з якого особу було звільнено зі служби, тому для призначення пенсії необхідно звернутись до районного військового комісаріату за місцем проживання або до Дніпропетровського обласного військового комісаріату / а.с. 42/.
Оскільки позивач вважав вищезазначену відповідь відповідача необґрунтованою, безпідставною та такою що суперечить вимогам чинного законодавства, він неодноразово звертався до відповідача з заявами щодо спірного питання, а також вживав заходи щодо вирішення спірного питання в позасудовому порядку шляхом звернення до вищого рівнів органів Пенсійного фонду та Президента України/ а.с. 44-93/, та 04.11.2016р. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання бездіяльності позивача, яка полягає в не переведенні з 01.01.2016р. ОСОБА_1 з пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і невиплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» протиправною та з метою спонукання відповідача вчинити певні дії спрямовані на відновлення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
У судовому засіданні судом встановлено, що виплата пенсії позивачу у справі, яка призначена з 08.10.2001р. йому за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» припинена Криворізьким центральним об`єднаним управлінням ПФУ Дніпропетровської області, у якому перебував на обліку позивач у справі та в якому знаходиться пенсійна справа позивача, з 01.04.2015р. у зв`язку набранням законної сили з 01.04.2015р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-8 від 02.03.2015р., положення якого поширюються на позивача у справі в частині отримання ним вищезазначеної пенсії у зв`язку з тим, що він працює на посаді судді / а.с. 78-79, зазначені обставини не заперечувались особами, які беруть участь у розгляді справи під час її розгляду судом.
18.01.2016р. позивач у справі звернувся до УПФУ в Центрально-міському районі м. Кривого Рогу, правонаступником якого є Криворізьке центральне об`єднане управління ПФУ Дніпропетровської області, з заявою про заміну виду пенсії та переведення його на пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» / а.с. 38/ і саме ця заява 19.01.2016р. була передана до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, яке у свою чергу листом від 08.02.2016р. підтвердило факт отримання вищезазначеної заяви ОСОБА_1 та повідомило останнього про неможливість вирішення цієї заяви через порушення встановленого чинним законодавством порядку подання заяви про призначення пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб», оскільки такі заяви подаються особами, які мають право на таку пенсію, до головних управлінь Пенсійного фонду через уповноважені структурні підрозділи того силового відомства, з якого особу звільнено зі служби, та позивачу рекомендовано звернутись з відповідною заявою до районного військового комісаріату за місцем проживання або до Дніпропетровського обласного військового комісаріату.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем у справі під час розгляду даної адміністративної справи не заперечувалось право позивача на отримання пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а під час розгляду справи відповідач наполягав на тому, що у даному випадку має місце не перехід з одного виду пенсії на іншій вид пенсії, які призначені за одним законом, а має місце призначення пенсії за іншим Законом, і для призначенням такого виду пенсії передбачено певний порядок, який позивачем не було дотримано, що у свою чергу виключає можливість вирішення відповідачем питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
Пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який затверджено постановою правлення Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007р. (далі Порядок №3-1) заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.
Пунктом 1-5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджено постановою правлення Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005р. (далі Порядок №22-1) , передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.
Аналіз наведених норм законодавства дає можливість зробити висновок про те, що вищенаведена норма Порядку №3-1 визначає порядок переведення пенсії з одного виду на інший вид пенсії, які призначені в межах одного Закону, а саме Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а у даному випадку позивач вимагає перевести його з пенсії призначеної згідно до Закону України «Про прокуратуру» та пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсії, яка призначена позивачу відповідно до Закону України «Про прокуратуру», здійснювалась Криворізьким центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду Україн6и, яким у свою чергу виплату цієї пенсії було припинено 01.04.2015р. відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-8 від 02.03.2015 р., а жодним нормативно-правовим актом не визначено порядку переведення з пенсій, які призначені за одним законом, на пенсію згідно іншого закону, то у даному випадку призначення пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» повинно відбуватись з дотримання вимог Порядку №3-1.
Так пунктом 1 Порядку №3-1 передбачено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що позивач у справі не звертався до відповідного підрозділу Міністерства Оборони України за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»/ а.с. 108/.
Отже вищенаведені фактичні обставини справи свідчать про те, що позивач у справі у встановлений чинним законодавством спосіб не звертався з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в порядку який визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007р., що свідчить про те, що у відповідача у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, не виник обов`язок щодо призначення позивачу у справі пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що свідчить про те, що відповідач під час розгляду заяв позивача з цього питання діяв у межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, та неодноразово надавав позивачу письмові роз`яснення щодо порядку призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що у свою чергу свідчить про те, що відповідачем у справі не було допущено бездіяльності, і не було вчинено жодних дій спрямованих на порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, враховуючи положення чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених позивачем у справі позовних вимог і про помилковість висновків суду першої інстанції, які суперечать фактичним обставинам справи, і як наслідок про прийняття судом першої інстанції рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду, тому постанову суду першої інстанції від 27.02.2017р. у даній справі необхідно скасувати.
Вирішуючи по суті заявлені позивачем позовні вимоги, колегія суддів оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної справи, та приймаючи до уваги, норми пенсійного законодавства, яке регулює відносини, які виникли між сторонами у справі, вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не ґрунтуються на законі, а тому позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог необхідно відмовити через їх необґрунтованість та безпідставність.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.
Постанову Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2017р. у справі №216/5385/16-а (2-а/216/37/17) - скасувати.
В позові відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст.. 212 КАС України.
Повний текст виготовлено - 22.05.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко