Справа № 554/156/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 р.Справа № 554/156/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 15.02.2017р. по справі № 554/156/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області , Міністерства внутрішніх справ України

про визнання протиправними дій та стягнення грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Міністерства внутрішніх справ, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Полтавській області у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Полтавській області розглянути його заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням II групи інвалідності;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Полтавській області призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 15.02.2017 по справі №554/156/17 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ НП в Полтавській області щодо відмови в прийнятті та направленні у встановлений законодавством строк до Міністерства внутрішніх справ України висновку із додатками щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв'язку із встановленням йому II групи інвалідності.

Зобов'язано ГУ НП в Полтавській області прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок із додатками щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв'язку із встановленням йому II групи інвалідності, яка пов'язана із проходженням служби в органах внутрішніх справ у відповідності до Постанови КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2017 р. та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України «Про національну поліцію», Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до Харківського апеляційного адміністративного суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає вимоги відповідача безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята відповідно до норм діючого законодавства.

У відповідності до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки позивачем не оскаржується постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в частині задоволених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 11.05.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з листопада 1998 року по 6 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 7 листопада 2015 року по 15 січня 2016 року в Головному управлінні Національної поліції України в Полтавській області, звідки був звільнений через хворобу (а. с. 9).

17 лютого 2016 року позивачу була встановлена ІІ група інвалідності захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з 3 лютого 2016 року (а. с. 11).

Листом ГУ НП в Полтавській області від 16 грудня 2016 року за № 2259/115/29/01-2016 позивачу відмовлено в задоволенні заяви про виплату одноразової грошової допомоги, у звязку з отриманням групи інвалідності, оскільки на теперішній час відсутнє правове регулювання такого питання (а.с.44).

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова ГУ НП в Полтавській області в прийнятті та направленні до Міністерства внутрішніх справ України висновку з додатками щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу, у зв'язку із встановленням йому II групи інвалідності захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, необґрунтована.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XІІ від 20.12.1990 р. встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України N 850 від 21 жовтня 2015 р. затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (в подальшому Постанова - КМУ №850)

Пунктом 1 Постанови КМУ № 850 встановлено порядок та умови, що визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Постанови КМУ № 850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Постанови КМУ № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 02 липня 2015 року (в подальшому - Закон № 580-VІІІ).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону №580-VІІІ, одноразова грошова допомога призначається та виплачується, у разі визначення поліцейському інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов'язків під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежні суверенітету та територіальної цілісності України

Відповідно до частини 2 статті 97 Закону №580-VІІІ, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону №580-УІІІ (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону №580-VІІІ.

Тобто, стаття 23 Закону № 565-XII передбачає, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і в тому разі, коли інвалідність настала навіть після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходженні що і було зазначено в довідці МСЕК.

Отже, враховуючи викладене вище, позивач не втратив право на отримання одноразової грошової допомоги через те що інвалідність у неї настала внаслідок травми, отриманої під час виконання нею службових обов'язків в органах внутрішніх справ, а відповідні доводи відповідача-1 про відсутність такого права не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, прямо суперечать положенням Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з чим не можуть бути взяті до уваги.

Пунктами 8, 9 Постанови КМУ № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Постанови КМУ № 850 документів, приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, відмовляючи в прийнятті та направленні у встановлений законодавством строк до Міністерства внутрішніх справ України висновку із додатками щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв'язку із встановленням йому II групи інвалідності, відповідач діяв не у межах та не у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що розгляд документів і прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги відноситься до компетенції ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області є безпідставними, оскільки положеннями Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 визначено, що грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби, а саме до Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог є вірними.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах доводів апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а постанову суду Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2017 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги спростовані приведеними вище обставинами та нормативно правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 15.02.2017р. по справі № 554/156/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 16.05.2017 р.