Справа № 2-а-4058/09/1512
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 р.Справа № 2-а-4058/09/1512

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Потапчука В.О.,

-ОСОБА_1,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2009 року за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання відмови виплатити щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суд із адміністративним позовом, в якому просив визнати відмову відповідача у виплаті соціальної допомоги безпідставною; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу за статусом «Діти війни»за період з січня 2006 року по грудень 2008 року включно у розмірі 3900 грн.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Відмову УПФ України у Київському районі щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_2 підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.11.2008 року по 31.12.2008 року визнано неправомірною. Зобовязано УПФ України у Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача невиплачену державну соціальну допомогу за період з 09.11.2008 року по 31.12.2008 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що щомісячна соціальна грошова допомога нараховувалася відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи вірність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(далі Закону) від 18 листопада 2004 року, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Позивачу вищезазначене підвищення у 2006, 2007 та 2008 роках не виплачувалось.

Правовідносини, які виникли між сторонами та звернення до судового захисту відбулися в період їх регулювання КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010) тому суд вважає за можливе застосувати до спірних відносин саме положення попередньої редакції КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи позивач дізнався про належні йому виплати як «дитині війни»та про порушення прав після висвітлення подій у пресі у зв'язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним судом України 09 липня 2007 року. Разом з тим позивач звернувся до суду тільки 09.11.2009 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року № 107-УІ підпунктом 2 пункту 41 розділу II внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже з 22.05.2008 року позивач має право на підвищення пенсії за 2008 рік.

Враховуючи вищевикладене, річний строк звернення та фактичну дату звернення позивача до суду, до розгляду підлягають позовні вимоги щодо стягнення пенсії за період з 09.11.2008 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині стягнення соціальної допомоги «Дітям війни»за період з 09.11.2008 року по 31.12.2008 року.

Стосовно позовних вимог щодо подальших виплат соціальної допомоги, судова колегія вважає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки зобовязання на майбутнє діючим законодавством не передбачено, а отже така вимога є безпідставною.

Оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів на підставі ст.200 КАС України приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2009 року залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання відмови виплатити щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни неправомірною та зобовязання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через 5 днів після направлення її копії особам та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_4/

Суддя: /ОСОБА_1/