Справа № 576/729/17
Суддя: Усенко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ГЛУХІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Справа № 576/729/17

Провадження № 2-а/576/39/17

19.05.17 м. Глухів Глухівський міськрайонний суд Сумскої області у складі:

головуючого судді - Усенко Л.М.

при секретарі - Кубицькій Р.Д.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бурноса І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправними дій та зобов'язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що із листа Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 14 квітня 2017 року № 32/Л-1 дізналася про здійснення перерахунку раніше призначеної їй пенсії з урахуванням довідки Сумської митниці ДФС № 05.02/268 від 10.11.2016 року. При розрахунку відповідачем не врахована різниця між надбавкою за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 року № 767 та надбавкою за вислугу років відповідно до Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», яка складає 5% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання. Крім цього пенсійна виплата розрахована у розмірі 60% від суми заробітної плати замість 85%, з яких пенсія була розрахована до цього. Вважає, що такі дії відповідача суперечать Конституції України, не узгоджуються із практикою Верховного Суду України та просить суд:

- визнати протиправними дії Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо здійснення перерахування (обчислення відповідно до вимог закону) пенсії з 01.07.2016 року ОСОБА_3 у розмірі 60 відсотків від її заробітної плати на виконання постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 листопада 2016 року по справі № 576/1670/16-а та без врахування різниці у 5% між надбавкою за вислугу років (25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та 30% згідно постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби»).

- зобов'язати Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області з 01.07.2016 року привести розмір пенсії ОСОБА_3 у відповідність з вимогами законодавства шляхом перерахування пенсії (обчислення пенсії відповідно до вимог закону) у розмірі 80 % від її заробітної плати та з врахуванням різниці у 5% між надбавкою за вислугу років (25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та 30% згідно постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби»), на виконання постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року по справі № 576/1665/16-а, зі змінами внесеними постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року по справі № 576/1665/16-а.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Уточнив, що вказане у прохальній частині позовної заяви посилання на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 листопада 2016 року по справі № 576/1670/16-а слід читати як постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року по справі № 576/1665/16-а, також замість зазначених 80% - 85%.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, визначених у письмових запереченнях проти позову. Просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Позивач до виходу на пенсію працювала у Глухівській митниці, має стаж державної служби головного інспектора, радника митної служби другого рангу у 15 років 2 місяці і 15 днів, на обліку у відповідача перебуває з 04 жовтня 2008 року після призначення їй відповідно до положень Закону № 3723-ХІІ пенсії у розмірі 85% від сум її заробітної плати, на які нараховувались страхові внески (збір) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року по справі № 576/1665/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити такі дії визнано протиправним рішення Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 31 від 20 липня 2016 року щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця за її заявою від 14 липня 2016 року, зобов'язано Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести ОСОБА_3 з 01 липня 2016 року перерахунок раніше призначеної (обчисленої) пенсії державного службовця (із збереженням розміру процентів нарахування пенсії на момент її призначення) з урахуванням складових заробітної плати, зазначених у довідці Сумської митниці ДФС № 05.02/268 від 10 листопада 2016 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в тому числі - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та різниці у 5% між надбавкою за вислугу років у 25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та надбавкою за вислугу років у 30% згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби».

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині зобов'язання Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області провести ОСОБА_3 з 01 липня 2016 року перерахунок раніше призначеної (обчисленої) пенсії державного службовця (із збереженням розміру процентів нарахування пенсії на момент її призначення) з урахуванням складових заробітної плати, зазначених у Довідці Сумської митниці ДФС № 05.02/268 від 10 листопада 2016 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в тому числі - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та різниці у 5% між надбавкою за вислугу років у 25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та надбавкою за вислугу років у 30% згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби», прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов'язано Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця та прийняти відповідне рішення. В іншій частині постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.01.2017 року залишено без змін.

Із листа Глухівського об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області від 21 квітня 2017 року № 32/Л-1 вбачається, що з урахуванням зобов'язання резолютивної та висновків мотивувальної частин постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року по справі № 576/1665/16-а управління повторно розглянуло заяву позивача про перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця № 822 від 14.07.2016 року, проте з урахуванням довідки Сумської митниці ДФС № 05.02/268 від 10 листопада 2016 року. За результатом розгляду прийнято розпорядження від 31.03.2017 року, при розрахунку пенсійної виплати враховані всі складові заробітної плати, крім різниці між надбавкою за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 року № 767 та надбавкою за вислугу років відповідно до Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», яка складає 5% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання. Зазначена надбавка не врахована, оскільки не відповідає акту перевірки обґрунтованості видачі документів для оформлення пенсії 3 1418/08-27 від 26.09.2016 року. При цьому пенсійна виплата розрахована у розмірі 60% від суми заробітної плати з причини відсутності на день звернення порядку здійснення перерахунку пенсії державним службовцям, у зв'язку з чим застосовано статтю 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній до 01.05.2016 року.

21 квітня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що із листа Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 14 квітня 2017 року № 32/Л-1 дізналася про здійснення перерахунку раніше призначеної їй пенсії з урахуванням довідки Сумської митниці ДФС № 05.02/268 від 10.11.2016 року. При розрахунку відповідачем не врахована різниця між надбавкою за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 року № 767 та надбавкою за вислугу років відповідно до Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», яка складає 5% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання. Крім цього пенсійна виплата розрахована у розмірі 60% від суми заробітної плати замість 85%, з яких пенсія була розрахована до цього. Вважає, що такі дії відповідача суперечать Конституції України, не узгоджуються із практикою Верховного Суду України та просить суд:

- визнати протиправними дії Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо здійснення перерахування (обчислення відповідно до вимог закону) пенсії з 01.07.2016 року ОСОБА_3 у розмірі 60 відсотків від її заробітної плати на виконання постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 листопада 2016 року по справі № 576/1670/16-а та без врахування різниці у 5% між надбавкою за вислугу років (25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та 30% згідно постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби»).

- зобов'язати Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області з 01.07.2016 року привести розмір пенсії ОСОБА_3 у відповідність з вимогами законодавства шляхом перерахування пенсії (обчислення пенсії відповідно до вимог закону) у розмірі 80 % від її заробітної плати та з врахуванням різниці у 5% між надбавкою за вислугу років (25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та 30% згідно постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби»), на виконання постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року по справі № 576/1665/16-а, зі змінами внесеними постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року по справі № 576/1665/16-а.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Уточнив, що вказане у прохальній частині позовної заяви посилання на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 листопада 2016 року по справі № 576/1670/16-а слід читати як постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року по справі № 576/1665/16-а, також замість зазначених 80% - 85%.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, визначених у письмових запереченнях проти позову. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Позивач до виходу на пенсію працювала у Глухівській митниці, має стаж державної служби головного інспектора, радника митної служби другого рангу у 15 років 2 місяці і 15 днів, на обліку у відповідача перебуває з 04 жовтня 2008 року після призначення їй відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) пенсії у розмірі 85% від сум її заробітної плати, на які нараховувались страхові внески (збір) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року по справі № 576/1665/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити такі дії визнано протиправним рішення Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 31 від 20 липня 2016 року щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця за її заявою від 14 липня 2016 року, зобов'язано Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести ОСОБА_3 з 01 липня 2016 року перерахунок раніше призначеної (обчисленої) пенсії державного службовця (із збереженням розміру процентів нарахування пенсії на момент її призначення) з урахуванням складових заробітної плати, зазначених у довідці Сумської митниці ДФС № 05.02/268 від 10 листопада 2016 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в тому числі - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та різниці у 5% між надбавкою за вислугу років у 25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та надбавкою за вислугу років у 30% згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби».

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині зобов'язання Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області провести ОСОБА_3 з 01 липня 2016 року перерахунок раніше призначеної (обчисленої) пенсії державного службовця (із збереженням розміру процентів нарахування пенсії на момент її призначення) з урахуванням складових заробітної плати, зазначених у Довідці Сумської митниці ДФС № 05.02/268 від 10 листопада 2016 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в тому числі - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та різниці у 5% між надбавкою за вислугу років у 25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та надбавкою за вислугу років у 30% згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби», прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов'язано Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця та прийняти відповідне рішення. В іншій частині постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19.01.2017 року залишено без змін.

Із листа Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 21 квітня 2017 року № 32/Л-1 вбачається, що з урахуванням зобов'язання резолютивної та висновків мотивувальної частин постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року по справі № 576/1665/16-а управління повторно розглянуло заяву позивача про перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця № 822 від 14.07.2016 року, проте з урахуванням довідки Сумської митниці ДФС № 05.02/268 від 10 листопада 2016 року. За результатом розгляду прийнято розпорядження від 31.03.2017 року, при розрахунку пенсійної виплати враховані всі складові заробітної плати, крім різниці між надбавкою за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 року № 767 та надбавкою за вислугу років відповідно до Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», яка складає 5% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання. Зазначена надбавка не врахована, оскільки не відповідає акту перевірки обґрунтованості видачі документів для оформлення пенсії 3 1418/08-27 від 26.09.2016 року. При цьому пенсійна виплата розрахована у розмірі 60% від суми заробітної плати з причини відсутності на день звернення порядку здійснення перерахунку пенсії державним службовцям, у зв'язку з чим застосовано статтю 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній до 01.05.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону № 3723-ХІІ в редакції станом на 04 жовтня 2008 року заробітна плата державних службовців складалась з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в редакції станом на 04 жовтня 2008 року (день призначення позивачу пенсії за цим Законом) пенсія державним службовцям призначалась у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які (суми) нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшувалсь на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 402/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (який був чинний на час призначення позивачу пенсії державного службовця) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входили вони до структури заробітної плати. Тож відповідачу при здійсненні перерахунку слід було врахувати 5% різницю в надбавці.

Здійснюючи перерахунок пенсії позивачу із розміру 60% відповідач виходив з того, що на день звернення за перерахунком у Законі № 889 не передбачений порядок такого перерахунку, однак з метою виконання судового рішення здійснив його та застосував норми ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, однак не в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу, а в редакції, яка діяла до моменту втрати чинності законом № 3723-ХІІ. Таким чином фактично розповсюдив у часі дію ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у редакції від 27.03.2014 року, якою зменшено вихідний розмір заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з 80 відсотків до 60 відсотків.

З позицією відповідача погодитись не можна з огляду на таке.

У ст. 8 Конституції України закріплений принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. При цьому невід'ємною частиною принципу верховенства права являється принцип правової визначеності.

У постанові пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року зазначено, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях також неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишались передбачуваними. Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції КСУ від 22.09.05р. № 5-рп/2005, від 29.06.10р. № 17-рп/2010, від 22.12.10р. № 23-рп/2010, від 11.10.11р. № 10-рп/2011).

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується статтею 46 Конституції України, якою закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з вимогами ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конситуцією України.

Питання про застосування вищенаведеного Закону у часі регулюється згідно зі ст.ст. 21 та 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод.

Питання недопущення звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод також неодноразово розглядалось Конституційним Судом. Так, у рішенні від 14.06.07р. № 3-рп/2007 зазначено, що звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь - яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

22 травня 2008 року Конституційний Суд України в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005, згідно з яким "конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняттями змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". При цьому Конституційний Суд України підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виключно визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України закони й інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Конституція України має вищу юридичну силу, а закони й інші нормативно - правові акти повинні відповідати їй.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп зазначив, що стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно - правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян упевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно правового акта.

Суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно - правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності тільки за умови, якщо вони скасовують або пом'якшують відповідальність (рішення Конституційного суду України № 6-рп/2000 від 19.04.2000 року). Мета принципу незворотності - блокувати ущемлення прав і свобод людини з боку держави. Така направленість тлумачення цього принципу робить його однією з важливих гарантій захисту від свавілля з боку влади, безпеки людини як громадянина, довіри до державних інституцій. Надання зворотної сили законам суперечить духу правової держави.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Крім того Вищий адміністративний суд України відмітив, що враховуючи європейське направлення розвитку України та цілі прийняття Закону України від 18 березня 2004 року № 1629-IV «Про загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», а також початку дії Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, правові позиції, сформульовані в рішеннях Європейського суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин стосовно яких виник спір».

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" (пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Так, стаття 1 Першого протоколу Конвенції визначає: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України» ЄСПЛ вказав, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обгрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Також ЄСПЛ висловив свою позицію щодо розуміння правової визначеності як складової частини принципу верховенства права. У рішенні від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права. У рішенні від 13 грудня 2001 року в справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ вказує, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

Отже, положення ст. 37 Закону щодо вихідного розміру заробітної для призначення пенсії мало бути застосоване до неї як на час призначення пенсії, її перерахунку, так і після набрання чинності Законом № 889. При цьому відсутність відповідної норми у Законі № 889 не дає права відповідачу застосовувати норму, яка погіршує становище позивача.

Отже, в частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 85 відсотків від її заробітної плати на виконання постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 листопада 2016 року по справі № 576/1670/16-а позов також підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо здійснення перерахунку пенсії з 01.07.2016 року ОСОБА_3 у розмірі 60 відсотків від її заробітної плати на виконання постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року по справі № 576/1665/16-а та без врахування різниці у 5% між надбавкою за вислугу років (25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та 30% згідно постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби»).

Зобов'язати Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області з 01.07.2016 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_3, виходячи із 85 % розміру її заробітної плати та з врахуванням різниці у 5% між надбавкою за вислугу років (25% згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та 30% згідно постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31 травня 2006 року «Про умови оплати праці працівників митної служби»).

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя