Справа № 826/19730/16
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про скасування постанови від 18 листопада 2016 року ВП № 52362677, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про скасування постанови про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №52362677 від 18.11.2016.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на її думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що з'явилась, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А. Л. за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 859, виданого 21.04.2011 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л. І., про звернення стягнення на земельну ділянку, розміром 5,55 гектарів, яка розташована на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер: НОМЕР_1, цільове призначення: для ведення садівництва, яка належить на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів Одеської області 30.07.2007 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 41, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луцях Т. М. 23.07.2007 р. за реєстром № 2453, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 23.07.2007 р., номер правочину: 2234395, громадянці ОСОБА_3, адреса постійного проживання та реєстрації: АДРЕСА_1. за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначеної земельної ділянки, пропоную задовольнити вимоги ПАТ «ВТБ Банк» станом з 02.08.2007 р. по 16.02.2011 р. у розмірі: 9000000 доларів США - сума заборгованості за кредитом; 3109825 доларів США - не сплачені відсотки за користування кредитом за період з 25.09.2008 р. до 16.02.2011 р.; 1464657,53 доларів США - сума відсотків річних за несвоєчасне погашення кредиту; 237108,07 доларів США - сума пені за несвоєчасне погашення нарахованих процентів; 4932913,50 грн., по курсу НБУ станом на 16.02.2011 р. - 621000 доларів США - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне погашення кредиту, 10000 грн. - витрати за вчинення виконавчого напису. Всього до стягнення: 13811590,60 доларів США, що в еквіваленті складає 109712369,93 грн. за курсом НБУ станом на 16.02.2011 р. (1 долар США = 7,9435 грн.) та 4942913, 50 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2016 р. (ВП № 52362677), якою, зокрема, встановлено боржнику строк для самостійного виконання рішення, який складає до семи днів з моменту винесення отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

18.11.2016 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А. Л. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 11465528, 34 грн. у зв'язку з ненаданням боржником документального підтвердження виконання виконавчого напису нотаріуса у добровільному порядку.

В адміністративному позові позивач, не заперечуючи невиконання нею виконавчого напису у строк ,встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, не погоджується, фактично, з розміром виконавчого збору, вважаючи, що такий розмір повинен становити 1020, 00 грн., зважаючи на немайновий характер.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV (далі - Закон № 606), в силу пункту 7 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, яким визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону 606 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 28 Закону № 606 у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Судом першої інстанції, з висновком якого погоджується суд апеляційної інстанції, було встановлено, що предметом виконавчого провадження є звернення стягнення на предмет іпотеки у сумі 114655283, 43 грн., тобто виконавчий документ містить майнову вимогу до стягувача.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про правомірність оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 11465528, 34 грн.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що виконавчий напис у розумінні Закону України «Про іпотеку» не є виконавчим документом для добровільного виконання, позаяк являє собою підставу для примусового стягнення.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ст. 17 Закону № 606 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, в тому числі, виконавчі написи нотаріусів.

Зважаючи на вказані норми, виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

В свою чергу, Закон № 606 не визначає випадків у яких виконавчий документ позбавляє права боржника добровільно виконати зобов'язання, всупереч твердженню позивача.

Окрiм того, положеннями ч. 3 ст. 27 зазначеного Закону передбачено, що у разi отримання документального пiдтвердження про повне виконання рiшення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закiнчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збiр та витрати, пов'язанi з органiзацiєю та проведенням виконавчих дiй, у такому разi з боржника не стягуються.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про скасування постанови від 18 листопада 2016 року ВП № 52362677ї залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

(Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2017 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.