Справа № 454/2301/16-а
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3956/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Іщук Л. П., Онишкевича Т. В.

з участю: секретаря судового засідання Сердюк О. Ю.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 02 березня 2017 року у справі №454/2301/16 а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сокальського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, третя особа відкрите акціонерне товариство «Київхімременерго» про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Сокальського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до Сокальського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, третя особа відкрите акціонерне товариство «Київхімременерго», у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні йому (позивачу) до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року та з 05 квітня 1988 року по 25 червня 1994 року слюсарем по ремонту котельного устаткування на Сокальській дільниці, що обслуговувала Сокальський завод «Хімволокно»; зобовязати відповідача зарахувати йому до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року та з 05 квітня 1988 року по 25 червня 1994 року слюсарем по ремонту котельного устаткування на Сокальській дільниці, що обслуговувала Сокальський завод «Хімволокно» та призначити йому вказану пенсію з часу звернення за її призначенням з 28 березня 2016 року у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги мотивував тим, що він звернувся до відповідача із заявою з усіма необхідними документами про призначення пенсії на пільгових умовах, однак, йому було відмовлено з посиланням на те, що відповідні періоди його роботи за професією слюсаря по ремонту котельного устаткування на Сокальській дільниці, що обслуговувала Сокальський завод «Хімволокно», не можуть бути зараховані до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, так як професія зазначена у трудовій книжці та довідці не відповідає Списку №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162. Проте, трактування відповідачем того, що назва професії, яка вказана у його трудовій книжці та уточнюючій довідці текстуально не відповідає вимогам списку неправомірне, так як формулювання назви професії та внесення записів до трудової книжки про виконання роботи за цією професією не входить до повноважень працівника.

Крім цього, відповідальність за своєчасне та своєчасність проведення атестації покладається на керівника підприємства, а тому не проведення такої атестації не може впливати на право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 02 березня 2017 в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У звязку з цим просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилається на те, що п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообовязкове страхування» передбачено призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 здійснюється за раніше діючим законодавством. Згідно п. 3 Порядку застосування Списку №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників про обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Крім того, порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 даного Закону. За змістом вказаної норми Закону особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

В судовому засідання представник відповідача не погодилася із апеляційною скаргою, так як вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і постановлено законне рішення. Тому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позивач в судове засідання не прибув, а також не направив в судове засідання представника третя особа, хоча вказані особи були належним чином та у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце судового засідання апеляційного суду. При цьому, від позивача та третьої особи відсутні клопотання про розгляд справи за їх участі і апеляційним судом не визнавалася обовязковою участь цих осіб в апеляційному розгляді справи. У звязку з цим та у відповідності до ст. 196 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто за відсутності позивача та представника третьої особи.

Вислухавши доповідь судді доповідача, доводи представника відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що віднесені до Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Враховуючи відсутність підтвердження зазначених обставин, суд першої інстанції вважав, що вищезазначений період роботи не може бути зарахований до пільгового стажу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 працював за професіями: з 04 вересня 1978 року по 23 квітня 1979 року працював токарем 3 го розряду в інструментальний цех; з 05 травня 1979 року по 27 березня 1981 року проходив службу в ОСОБА_3; з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року слюсарем 3 го розряду по ремонту обладнання на Сокальській дільниці ; 26 березня 1985 року присвоєний четвертий розряд по ремонту обладнання; з 02 січня 1987 року по 16 березня 1988 року робочим лісозаготівельної ділянки; з 05 квітня 1988 року по 01 лютого 2001 року слюсарем ремонтником 4 го розряду на Сокальській дільниці цеха №1; 26 липня 1995 року присвоєний пятий розряд слюсаря ремонтника; з 05 лютого 2001 року по 17 травня 2001 року прийнятий на роботу слюсарем згідно контракту; з 05 жовтня 2001 року по 17 травня 2002 року слюсарем ремонтником пятого розряду на Сокальській дільниці; з 15 березня 2005 року по 31 березня 2007 року прийнятий слюсарем ремонтником за трудовим договором №124 від 15 березня 2005 року зареєстрованим у Сокальському РЦЗ 15 березня 2005 року; з 02 січня 2008 року прийнятий на роботу слюсарем ремонтником за трудовим договором №2 від 08 січня 2008 року зареєстрованим у Сокальському РЦЗ 08 січня 2008 року, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Згідно довідки від 14 березня 2001 року №61, з 27 липня 1981 року до 16 грудня 1986 року, з 05 квітня 1988 року до 25 червня 1994 року, позивач працював повний робочий день на підприємстві «Київхімременерго» на Сокальській ділянці, що обслуговує Сокальський завод «Хімволокно» слюсарем ремонтником у котельному цеху і займався обслуговуванням, ремонтом котельного устаткування котельного цеху. Також, зазначено, що позивач щорічно користувався відпусткою 27 робочих днів та має право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 розділу ХІІІ, шифр 2140000а 18455, сторінка 159, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

При цьому, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25 лютого 2009 року №32, виданої позивачу, він працював повний робочий день на Сокальській дільниці ВАТ «Київхімременерго», що обслуговувала Сокальський завод «Хімволокно» і за період з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року, з 05 квітня 1988 року по 25 червня 1994 року виконував роботу з обслуговування, ремонт устаткування котельні за професією слюсар по ремонту котельного устаткування, що передбачена Списком №2, розділ ХІV «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство для промислових цілей», підрозділ 2140000а 18455. Пільговий стаж становить 11 років 07 місяців 09 днів.

Після досягнення віку, настання якого пов'язане з виникненням у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення, 28 березня 2016 року позивач звернувся до Сокальського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішенням про відмову в призначенні пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 30 червня 2016 року, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком №2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з посиланням на те, що в спеціальний стаж для виходу на пенсію на пільгових умовах йому не зараховується стаж роботи з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року та з 05 квітня 1988 року по 25 червня 1994 року за професією слюсаря по ремонту котельного устаткування на Сокальській дільниці, що обслуговувала Сокальський завод «Хімволокно», так як згідно Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 у розділі XIV зазначено виробництво металообробка. У звязку з цим, відповідач вража, що у позивача недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на таке.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів зазначає, що Список № 2 списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджувався постановою Ради Міністрів СРСР за №1173 від 22 серпня 1956 року. Подалі - постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 року №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерства праці України разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці позивача відсутні записи про те, що він працював повний робочий день, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та про те, що підприємством проводилась атестація його робочих місць.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наявність певного стажу роботи може визначається, зокрема, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Управління Пенсійного фонду України Львівської області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки наданими позивачем документами не підтверджена зайнятість повний робочий день в шкідливих умовах за період з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року, з 05 квітня 1988 року по 25 червня 1994 року.

З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та докази, положення зазначених у судовому рішення нормативно правових актів, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачений Законами України, так як в даному випадку відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсі за віком на пільгових умовах. Оскільки, у позивача відсутній необхідний стаж роботи та тривалість роботи за професією, що внесена до Списку №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тобто висновок суду першої інстанції є правильним. Крім цього, атестація робочих місць не проводилась.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено.

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, які ґрунтуються на повному і обєктивному дослідженню доказів та правильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи.

З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та докази, представлені сторонами на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до законних і обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування і відповідно до задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Сокальського районного суду Львівської області від 02 березня 2017 року у справі №454/2301/16 а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сокальського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, третя особа відкрите акціонерне товариство «Київхімременерго» про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити дії без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, а у випадку складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України у цей же строк з дня складення ухвали суду в повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено 18 травня 2017 року.