Справа № 720/454/17
Суддя: Вівчар Г. А.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/454/17
Провадження:2-а/720/17/17.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А, за участю секретаря судового засідання Єфтемій О.М.,

сторін по справі: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області.

- про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку зі зміною розміру заробітної плати працюючого судді, відмову про включення до стажу роботи на посаді судді періоду навчання на юридичному факультеті,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що з 26 квітня 1993 року по 25 грудня 2014 року працював суддею Хотинського районного суду Чернівецької області та займав посаду судді під час дії закону України «Про статус суддів» №2862-ХІІ від 15.12.1992 року, положенням статті якого передбачено право кожного судді, який пропрацював на посаді судді не менш 20 років на відставку.

У червні 1970 року вступив до Львівського державного університету ім.. ОСОБА_3 спеціальність правознавство, який закінчив у червні 1975 року за кваліфікацією юрист. Тобто провчився 4 роки 9 місяців 24 дня.

Відповідно до п.11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій ті статус суддів» від 07 липня 2010 року судді. Призначенні чи обранні на посаду до набрання чинності цим Законом зберігають визначення стажу роботи на посаду судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом.

Таким чином до стажу роботи що дає право на відставку, слід зарахувати половина навчання 2 роки 4 місяця 22 дні, що дає право на відставку зі стажем повних 24 роки.

Позивач вважає, що посилання відповідача на те, що факультет це основний організаційний і навчальнонауковий, структурний підрозділ вищого навчального закладу не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду навчання на денній формі навчання до стажу роботи на посаді судді.

01 грудня 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районні із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці в розмірі 88% заробітної плати, який працює на відповідній посаді, починаючи з 01 грудня 2016 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Його суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного грошового утримання суддів у відставці станом 01 грудня 2016 року складає 24 000 ( двадцять чотири тисячі) гривень, що підтверджується довідкою Територіального управління державної судової адміністрації України в Чернівецькій області від 01 грудня 2016 року № 036.

18 січня 2017 року на його заяву отримав відповідь з якої вбачається, що відповідач визнає його право на перерахунок але про остаточне рішення йому повідомлено додатково. 13 лютого 2017 року отримав відповідь від відповідача, що дане питання у стадії вирішення.

Позивач вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районні маючи всі правові підстави для проведення перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 01 грудня 2016 року у звязку зі збільшенням заробітної плати, вчиняє бездіяльність. Даний факт розцінює як безпідставну відмову у задоволенні його законних прав.

Позивач просить суд визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районні від 13 лютого 2017 року №41 щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці із стажу роботи 24 роки у розмірі 88 % заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру зарахувавши до спеціального стажу роботи на посаді судді половину навчання за денною формою навчання у Львівському державному університеті ім.. ОСОБА_3 на юридичному факультеті 2 роки 4 місяця 22 дня. Та визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2016 року. Стягнути понесені судові витрати.

До початку розгляду справи по суті позивач змінив заявлені позовні вимоги шляхом їх збільшення.

Позивач зазначив, що звернувся до відповідача з заявою про включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення при перерахунку розміру довічного грошового утримання, надавши довідку з ТУ ДСА України в Чернівецькій області від 20 лютого 2017 року №6.

Його заяву про перерахунок щомісячного грошового утримання залишило без задоволення, посилаючись на Закон України № 5130 від 06.12.2016 року „ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» згідно якого розмір грошового утримання суддів у відставці не може перевищувати 10740 (десять тисяч сімсот сорок) гривень.

Позивач просить суд:

-визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Хотинському районі Чернівецької області від 13.02.2017 року №41 М-08 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стажу роботи судді повних 24 роки у розмірі 88% заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, зарахувавши до спеціального стажу роботи на посаді судді половину періоду навчання за денною формою навчання у Львівському державному університеті ім.. ОСОБА_3 на юридичному факультеті 2 роки 4 місяця 22 дня,

-визнати протиправною відмову відповідача від 08.03.2017 року за №91М-11 про відмову у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із включенням матеріальної допомоги на оздоровлення до суддівської винагороди та зобовязати провести відповідний перерахунок,

-визнати бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з дня його призначення і до 01 грудня 2016 року та з 01 грудня 2016 року відповідно до довідок ТУ ДСА України у Чернівецькій області №3 від 14.01.2015 року, №26 від 01.12.2016 року та №6 від 20.02.2017 року з 21 грудня 2014 року по 01 грудня 2016 року із суми 19285 грн. та із суми 25333 грн. з 01.12.2016 року та зобовязати провести відповідний перерахунок з врахуванням раніше виплачених сум.

-стягнути на його користь сплачений судовий збір в сумі 1280 грн.

В судовому засіданні позивач зменшив заявлені позовні вимоги та просить суд зобовязати відповідача врахувати половину навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті, зарахувавши до спеціального

стажу роботи на посаді судді половину періоду навчання за денною формою у

Львівському державному університеті ім.. ОСОБА_3 на юридичному факультеті 2

роки 4 місяці 22 дні.

Зобов'язати відповідача провести відповідний перерахунок з включенням матеріальної допомоги до суми з якої слід враховувати довічне утримання судді з 31 січня 2017 року з дня звернення з заявою про проведення перерахунку.

Зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці починаючи з 1 грудня 2016

року у розмірі 88% з заробітної плати працюючого суді, без обмеження

граничного розміру відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернівецькій області від 01 грудня 2016року №36 та від 20.02.2017 року за №6 з урахуванням раніше виплачених сум та стягнути судові витрати в сумі 1280 грн. з Державного бюджету України.

Представник відповідача позов не визнала подала до суду письмові заперечення в яких зазначила, що до стажу судді зараховується половину строку навчання у юридичному вузі а не на юридичному факультеті а оскільки позивач навчався на юридичному факультеті Львівського державного університету тому відсутні правові підстави для зарахування йому до спеціального стажу половину строку навчання.

Щодо зарахування допомоги на оздоровлення до суми суддівської винагороди з якої має зараховуватися довічне утримання вважає, що відсутні правові підстави для задоволення його позовних вимог оскільки суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь. Роботу що передбачає доступ до державної таємниці.

Щодо проведення перерахунку довічного утримання судді у звязку з підвищенням мінімальної заробітної плати з 01.12.2016 року, представник відповідача вважає, що 01.01.2017 року позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного утримання з обмеженням максимального розміру 10740 грн. а з 05.01.2017 року проведено перерахунок без обмеження максимального розміру в розмірі 82 % від посадового окладу та доплат в розмірі 19680 грн.

Суд вислухавши пояснення сторін та дослідивши наданні сторонами докази дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до наданої до позову копії диплому серії А ІІ №099287 у 1970 році вступив до Львівського державного університету імені ОСОБА_3 за спеціальністю правознавство та рішенням державної екзаменаційної комісії від 24 червня 1975 року йому присвоєно кваліфікацію юрист.

З рішення Чернівецької обласної ради народних депутатів від 26 січня 1993 року вбачається, що ОСОБА_1 був обраний народним суддею Хотинського районного суду. Приступив до виконання своїх службових обовязків відповідно до наказу №07 начальника управління юстиції Чернівецької облдержадміністрації з 27.01.1993 року.

Постановою Верховної Ради України від 17.04.2003 року за №731-ІV ОСОБА_1 був обраний суддею безстроково Хотинського районного суду Чернівецької області.

Постановою Верховної Ради України від 25.12.2014 року за №59-VІІ ОСОБА_1 у звязку з поданою заявою про відставку був звільнений з посади судді Хотинського районного суду Чернівецької області.

Відповідно до абзацу 2 п.3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. N 865 (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ N 1097 ( 1097-2010-п ) від 01.12.2010 ) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів»: До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді

не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності,

визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у

вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах

вищих навчальних закладів та календарний період проходження

строкової військової служби. Пункт 3-1 доповнено абзацом згідно

з Постановою КМ N 545 ( 545-2008-п ) від 11.06.2008 .

Суд аналізуючи викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що до стажу судді зараховується навчання за денною формою у

вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах

вищих навчальних закладів.

Отже суд вважає, що до спеціального стажу роботи на посаді судді слід зарахувати половину періоду навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім.. ОСОБА_3 на юридичному факультеті, тобто 2 роки 4 місяці 22 дні.

Відповідно до довідки №6 від 01.12.2016 року та від 20.02.2017 року за №6, ТУ ДСА у Чернівецькій області посадовий оклад судді з 01.12.2016 року становить 16000 грн.. надбавка за вислугу років складає 8000 грн., а відповідно до ст.136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддям до відпустки надається допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу, що становить з 01.12.2016 року 16000 грн..

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів (далі по тексту - Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 р. за №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення ОСОБА_1 суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2 %.

Відповідно до ст.133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструції №5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась позивачу систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, про що свідчать копії довідки ТУ ДСА України у Чернівецькій області, що містяться в матеріалах справи.

Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно) в яких зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, які в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 ст.2 КАС визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 71 КАС і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Виходячи з положень частини другої зазначеної статті, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, відмовляючи в здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не довів правомірність своїх дій.

Отже суд вважає, що слід визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі щодо нездійснення ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01 грудня 2016 року у зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючого судді, відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернівецькій області від 01 грудня 2016 року № 36 та від 20.02.2017 року за №6, протиправною.

Суд вважає, що слід зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці починаючи з 01 грудня 2016 року у розмірі 88% заробітної плати працюючого суді, без обмеження

граничного розміру відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернівецькій області від 1 грудня 2016року №36, з урахуванням раніше виплачених сум.

Судом встановлено, що подаючи позовну заяву до суду, позивач сплатив судовий збір на загальну суму 1280 грн..

Відповідно до частини 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволене частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З аналізу вказаної статті можна дійти висновку, що в спірних правовідносинах суб'єктом владних повноважень є відповідач, а тому суд присуджує всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Суд вважає, що відсутні правові підстави для негайного виконання рішення суду в частині стягнення довічного утримання за один місяць, оскільки позивач фактично отримав довічне утримання в грудне 2016 року з розрахунку мінімальної заробітної плати в 1450 грн. а в січні 2017 року та послідуючих місяцях з розрахунку мінімальної заробітної плати в розмірі 1600 грн..

Керуючись ст.ст. 7-11, 71 ч.3, 94, 99, 100, 102, 160-163 КАС України, і на підставі ст.19,126 Конституції України, ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», ст.1 Закону України «Про оплату праці», ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у

Хотинському районі Чернівецької області від 13.02.2017 року № 41 М-08 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із

стажу роботи судді повних 24 роки у розмірі 88% заробітної плати судді

працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру

щомісячного довічного грошового утримання, зарахувавши до спеціального

стажу роботи на посаді судді половину періоду навчання за денною формою у

Львівському державному університеті ім.. ОСОБА_3 на юридичному факультеті 2

роки 4 місяці 22 дні.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у

Хотинському районі Чернівецької області від 08.03.2017 року за № 91М-11 про

відмову у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного

грошового утримання судді у відставці із включенням матеріальної допомоги на

оздоровлення до суддівської винагороди та зобов'язати відповідача провести

відповідний перерахунок з 31 січня 2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці починаючи з 1 грудня 2016

року у розмірі 88% . заробітної плати працюючого суді, без обмеження

граничного розміру відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернівецькій області від 01 грудня 2016року №36 та від 20.02.2017 року за №6 з урахуванням раніше виплачених сум.

Понесені судові витрати в сумі 1280 грн. стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1..

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Винницького апеляційного адміністративного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: Вівчар Г.А.