Справа № 200/15205/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/601/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 3-го батальйону 5 роти Управління Національної поліції в м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Інспектора патрульної поліції 3-го батальйону 5 роти Управління Національної поліції в м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Справа знаходилась у провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.02.2017 року справа передана на розгляд судді Женеску Е.В.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 08.02.2017 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.04.2017 року.

Свої вимоги позивач мотивує наступним.

25 серпня 2016 року приблизно о 06-00 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, зупинився навпроти центрального входу в приміщення залізничного вокзалу у м. Дніпропетровську здійснював посадку пасажирів в автомобіль та загрузку багажу. Зупинився він не в крайньому правому ряду, а впритул до бетонних огороджень у вигляді вазонів для квітів, таким чином, справа було достатньо місця для проїзду інших автомобілів не менше трьох метрів. Через хвилину після зупинки до позивача підїхав патрульний автомобіль поліції, після чого інспектор поліції ОСОБА_2 підійшов до позивача та повідомив, що нібито він порушив ОСОБА_3 дорожнього руху, а саме зупинився ближче ніж 30 метрів від посадкового майданчику для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9. «е» ПДР, та склав постанову серії АР № 010886 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач не погодився з фактом порушення, оскільки поблизу його автомобіля на відстані 30 метрів були відсутні спеціально влаштовані посадкові майданчики та дорожні знаки і/або дорожня розмітка, які б позначали такий майданчик та забороняли зупинку. Ніяких вимірювальних приладів, аби зафіксувати 30-метрову відстань до зупинки, відповідач не використовував.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати незаконною (нечинною) та скасувати постанову Інспектора поліції ОСОБА_2 від 25.08.2016 року серії АР № 010886 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП за порушення пункту 15.9 «г» ПДР.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах правового кола, керувався Правилами дорожнього руху та не порушував норма процесуального права. В постанові чітко прописані правопорушення, які були скоєні. Весь час у нього та його напарника працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала весь процес оформлення адміністративного правопорушення. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін в порядку, передбаченому ч. 4,6 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Інспектора патрульної поліції 3-го батальйону 5 роти Управління Національної поліції в м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 серії АР № 010886 від 25 серпня 2016 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови, 25.08.2016 року о 06 год. 00 хв. в м. Дніпропетровськ, пл.. Вокзальна, 1, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив зупинку ближче ніж 30 метрів від посадкового майданчику для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9 (г) ПДР.

Разом з тим, дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову АР № 010886 від 25 серпня 2016 року, суд вбачає, що жодних доказів, які б підтвердили порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України, крім зазначених пояснень інспектора в протоколі не міститься.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів того, що позивач дійсно здійснив зупинку на відстані ближче ніж 30 метрів від посадкового майданчику для маршрутних транспортних засобів, зокрема, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відповідачем надано не було.

Судом також було оглянуто відеозапис на диску DVD-R, наданому відповідачем в якості доказу вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, однак на відеозапису відсутні будь-які ознаки такого посадкового майданчику, запис містить лише зміст бесіди відповідача з позивачем та фіксує процес складання постанови про адмінстартивне правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 010886 від 25 серпня 2016 року підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 3-го батальйону 5 роти Управління Національної поліції в м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову Інспектора поліції ОСОБА_2 від 25.08.2016 року серії АР № 010886 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП за порушення пункту 15.9 «г» ОСОБА_3 дорожнього руху.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску