Справа № 191/450/17(2-а/191/71/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2017 рокусправа № 191/450/17(2-а/191/71/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В.

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 6 квітня 2017 року у справі № 191/450/17 (2-а/191/71/17) за позовом ОСОБА_2 до Дніпровського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії неправомірними та протиправними;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії згідно з вимогами статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 року, що діяла на момент призначення пенсії, в розмірі 86 % місячного заробітку державного службовця без обмежень граничного розміру пенсії, в порядку, що визначений пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865 ( в редакції, чинній на момент виникнення права, а саме станом на 27.11.2007 року) починаючи з 01.12.2015 року по 30.04.2016 рок та з 01.05.2016 року, відповідно до підвищень, встановлених Постановами Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року та № 292 від 06.04.2016 року, та наданих довідок № 20-129/0/114-17 від 20.01.2017 року та № 20-201/0/114-17 від 30.01.2017 року Синельниківської райдержадміністрації, виданих за затвердженою постановою Правління Пенсійного Фонду України від 04.09.2013. № 5-1 формою, про складові частини заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» по відповідній посаді голови Синельниківської райдержадміністрації (посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) за матеріалами пенсійної справи за період з 01.11.2005-31.10.2007 роки, з урахування всіх її складових, з яких сплачувались страхові внески та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та виплатити різницю між фактично отриманою й належною до оплати сумою пенсії з вказаного часу.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 6 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 має статус державного службовця, працював на посаді голови Синельниківської райдержадміністрації.

З 27.11.2007 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 86 % від суми заробітної плати.

23.01.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив з 01.12.2015 року здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця, на підставі довідки № 20-129/0/114-7 від 20.01.2017 року, наданою Синельниківською райдержадміністрацією Дніпропетровської області та довідки про складові заробітної плати від 20.01.2017 року № 20-129/0/114-17 за період з 01.11.2005 року по 31.10.2007 року.

Також, 30.01.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив з 01.05.2016 року здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця, на підставі довідки № 20-201/0/114-17 від 30.01.2017 року, наданої Синельниківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області.

Листами від 23.01.2017 року № П-14/02/09 та від 31.01.2017 року № П-21/02/09, відповідач відмовив позивачу у здійсненні вказаного перерахунку. Вказану відмову обґрунтовано тим, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, скасовано, зокрема статтю 37 Закону № 3723. Крім того, Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013, яка діє з 15.12.2015 року п. 4 постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865, який визначав умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року і пенсії, призначені згідно із даним законом перераховуються тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Правильне вирішення спору у вказаній категорії справ залежить від вірного визначення судом норм законодавства, які потребують застосування у вказаних правовідносинах, а також з'ясування, чи не є зміни, які відбулись в пенсійному законодавстві, звуженням досягнутих соціальних гарантій позивача.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що досягнутим правом особи в спірних правовідносинах є не факт призначення їй пенсії, а саме наявність у неї права на перерахунок пенсії, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними правовими діями, як за змістом, часом, так і та механізмом їх проведення. Досягненням права на перерахунок пенсії, є не момент призначення особі пенсії, як помилково вважає позивач, а безпосередні обставини, з якими законодавство та певна особа пов'язують саме перерахунок пенсії, оскільки правовідносини щодо перерахунку пенсії виникають не в момент призначення пенсії, а в момент виникнення підстав для такого перерахунку. Тобто набуття особою права на пенсію не є одночасним набуттям права на перерахунок цієї пенсії в будь-який час в майбутньому за відсутності для цього відповідних законодавчих підстав.

Таким чином, при визначенні, чи виникло у особи право на перерахунок пенсії, необхідно застосовувати норми законодавства, які були чинними саме на момент виникнення обставин, з якими позивач пов'язує своє право на такий перерахунок.

В даній справі позивач як на підставу для перерахунку йому пенсії державного службовця посилається на постанову Кабінету Міністрів України Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", а також постанову Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", що підтверджується також довідками про заробітну плату від 20 січня 2017 року № 20-129/0/114-17 та від 30 січня 2017 року № 20-201/0/114-17, які позивач подав для перерахунку пенсії та в яких зазначений розмір зарплати станом відповідно на 1 грудня 2015 року та 1 травня 2016 року, у зв'язку з чим і застосуванню при вирішенні спору підлягають норми, якими вказані правовідносини регулювались саме станом на вказані дати.

Стосовно перерахунку пенсії відповідно до довідки від 20 січня 2017 року № 20-129/0/114-17 про розмір заробітної плати державного службовця станом на 1 грудня 2015 року колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії (до набрання чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28 грудня 2014 року) дійсно було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28 грудня 2014 року, який набрав чинності 1 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в новій редакції статті 37-1 Закону України "Про державну службу", а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

В подальшому 2 березня 2015 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII (далі - Закон № 213), відповідно до пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" якого, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Цей Закон набрав чинності з 1 квітня 2015 року.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом призначенню та перерахунку не підлягають.

При цьому колегія суддів зауважує, що за змістом пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213, ним скасовано норми стосовно пенсійного забезпечення в цілому, тобто як щодо призначення пенсій, так і їх перерахунку.

Вказані зміни кореспондуються із змінами, що в подальшому внесені в нормативні акти Кабінету Міністрів України, якими визначався порядок здійснення призначення та перерахунку пенсії держслужбовцям.

Так, згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" внесено зміни, які застосовуються з 1 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4. З цього часу Постанова № 865 не містить норм щодо можливості перерахунку пенсій державним службовцям.

З приводу позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії державного службовця, починаючи з 01.05.2016 року відповідно до Постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292, колегія суддів зазначає наступне.

Прийняття зазначеної Постанови КМУ пов'язано із набуттям з 1 травня 2016 року чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889), про що безпосередньо зазначено в самій постанові.

У зв'язку з набуттям чинності Законом № 889 положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, на які посилається позивач, втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців (за винятком призначення пенсії певним категоріям державних службовців).

Відповідно ж до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, у періоди часу, з яким позивач пов'язує виникнення у неї права на перерахунок пенсії як державному службовцю, діюче законодавство не передбачало можливості такого перерахунку саме в порядку Закону України "Про державну службу".

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії позивачу, у зв'язку з чим відмова відповідача є обґрунтованою та правомірною.

Доводи апелянта про неможливість застосування до нього зміни в законодавстві щодо перерахунку пенсій держслужбовцям, які відбулись після призначення їй пенсії, у зв'язку з тим, що останні звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, є безпідставними, оскільки за приписами Конституції України, роз'ясненнями Конституційного Суду України та правовими позиціями Верховного Суду України (постанова від 1 липня 2014 року у справі № 21-244а14) неможливо звужувати лише вже досягнуті певною особою соціальні гарантії. Тобто не можна звузити чи скасувати ті соціальні гарантії, які ще взагалі особою не досягнуті.

Таким чином, при призначенні позивачу пенсій у 2007 році останній не міг набути право на перерахунок пенсії у 2015 та 2016 роках, оскільки підстави для такого перерахунку (а саме, підвищення заробітної плати працюючих державних службовців) ще були відсутні.

Обставини внесення змін в законодавство щодо соціально-економічних прав особи були неодноразовим предметом розгляду Європейським судом з прав людини, який, зокрема, в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Крім того, в ухвалі Європейського Суду з прав людини від 3 червня 2014 року про визнання неприйнятною заяви Великоди до України суд зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися державою, а положення статті 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. (пункти 21, 23).

З цього приводу Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави; механізм реалізації цих прав може бути змінений державою; зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність права на соціальний захист.

З огляду на вказане колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про неможливість застосування до нього зміни в законодавстві щодо перерахунку пенсій держслужбовцям, які відбулись після його виходу на пенсію, оскільки цими змінами не звужувалось право позивача на перерахунок пенсії у зв'язку з відсутністю у позивача на момент внесення цих змін такого права, а відтак постанова суду першої інстанції прийнята законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст виготовлено 19 травня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 6 квітня 2017 року у справі № 191/450/17 (2-а/191/71/17) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко