Справа № 804/8092/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 р. Справа № 804/8092/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -
ОСОБА_4 звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області в якому, з урахуванням уточнень просить:
- скасувати наказ голови Державної фіскальної служби України № 172-ДС від 19 жовтня 2016 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4;
- скасувати наказ голови Державної фіскальної служби України № 176-ДС від 20 жовтня 2016 року щодо звільнення ОСОБА_4;
- поновити ОСОБА_4 на посаді заступника начальника ДФС у Київській області з 21 жовтня 2016р.;
- стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу на час прийняття рішення суду.
- стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 жовтня 2016 року наказом ДФС України № 172-ДС про притягнення до дисциплінарної відповідальності йому було оголошено догану (за час виконання обовязків начальника), а вже 20 жовтня 2016 року наказом ДФС України № 176-ДС його було звільнено з посади заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області на підставі п.5 ст.65, ст.ст.66 та 77 Закону України «Про державну службу». Позивач зазначає, що у наказі від 19.10.2016 р. не зазначено який саме проступок було ним вчинено чи не вчинено, під час виконання обов'язків начальника; коли саме ним були допущені помилки у роботі. Також позивач зазначає, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону, що передбачено ч. 5 ст. 66 ЗУ «Про державну службу», проте у супереч зазначеному підставою звільнення відповідачем зазначено п.5 ч.2 ст.65 Закону, за який не передбачається звільнення.
Від відповідача-1 надійшло заперечення в яких він посилається на те, що у 2015 році окремими органами ДФС у Київській області не забезпечено виконання індикативних показників зі збору платежів. В ході проведення перевірки встановлені значні недоліки та порушення в організації роботи ГУ ДФС у Київській області та його територіальних органів при проведенні контрольно-перевірочних заходів, відсутність ефективної взаємодії між підрозділами та територіальними органами ГУ ДФС у Київській області при відпрацюванні суб'єктів господарювання групи ризику тощо. Факт вчинення дисциплінарного проступку заступником начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 (за час виконання обов'язків начальника), що полягає у відсутності дієвих заходів для забезпечення ефективної організації роботи підпорядкованих підрозділів та територіальних органів ДФС у Київській області, підтвердився за результатами проведеного дисциплінарного провадження.
Від відповідача-2 надійшли аналогічні письмові заперечення.
Представник позивача надав письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, у т.ч. телефонограмою від 03.03.17р.
Ухвалою суду від 09.03.2017р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_5 трудової книжки АХ№798300, ОСОБА_4 01.10.2015р. призначено в порядку переведення на посаду заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області, наказ ДФС України №3089-О від 01.10.2015р.
Наказом Державної фіскальної служби України №3090-О від 01.10.2015р. покладено виконання обовязків начальника Головного управління ДФС у Київській області на ОСОБА_4 заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області з 01.10.2015р.
Наказом Державної фіскальної служби України №3444-О від 26.10.2015р. покладено виконання обовязків начальника Головного управління ДФС у Київській області на ОСОБА_4 заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області.
Наказом Державної фіскальної служби України №3991-О від 18.12.2015р. покладено виконання обовязків начальника Головного управління ДФС у Київській області: з 04.01.16р. по 06.01.16р. на ОСОБА_6; з 11.01.16р. на ОСОБА_4 заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області.
Наказом Державної фіскальної служби України №4038-О від 23.12.2015р. покладено виконання обовязків начальника Головного управління ДФС у Київській області на ОСОБА_4 заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області з 24.12.2015р.
ОСОБА_5 наказу ДФС України №1810-О від 29.04.2016р., наказ ДФС №4038-о від 23.12.2015р. «Про покладання обовязків на ОСОБА_4В.» вважати таким, що втратив чинність.
У Доповідній записці директора Департаменту внутрішнього аудиту від 11.07.2016р. зазначено, що у 2015 році окремими органами ДФС у Київській області (з 01.10.2015 по 04.05.2016 в.о. начальника ГУ - ОСОБА_4В.) не забезпечено виконання індикативних показників зі збору платежів.
У письмових поясненнях ОСОБА_4 від 10.08.2016р. останній зазначив, що за період виконання обов'язків начальника ГУ ДФС у Київській області, ним організовано роботу в межах повноважень, передбачених законом, з адміністрування податків і зборів та інших платежі, єдиного внеску, забезпечено контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджетів та позабюджетних фондів.
За результатами відпрацювання: - донараховано основного платежу 35,9 млн. грн. та штрафних санкцій 10,5 млн. грн., зменшено залишок від'ємного значення на суму 14,4 млн. грн., встановлено транзитні операції на суму 8,1 млн. грн., сплачено 2,9 млн. грн., знаходяться на судовому оскарженні на суму 1,5 млн. грн., знаходиться на оскарженні в адміністративному порядку на суму 7,6 млн. грн.; - встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій та складено узагальнену податкову інформацію (у разі неможливості проведення господарських операцій) на суму 70,6 млн. грн.; - складено доповідну записку (висновок) про відсутність підстав для проведення перевірки на суму 44,2 млн. гривень.
Відповідно до Подання Голови Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України від 18.10.2016р., Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС (далі - комісія) в ході дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 відповідно до ст. 69, 73 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) розглянуто дисциплінарну справу останнього (від 09.09.2016 № 91).
3а результатами розгляду (протокол засідання від 17.10.2016 № 17) у діях заступника начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 (за час виконання обов'язків начальника ГУ ДФС у Київській області) виявлено вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків.
У звязку з цим комісією вирішено рекомендувати на підставі ст. 65, 66 Закону застосувати до заступника начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4, за час виконання обов'язків начальника ГУ ДФС у Київській області, дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невжиття дієвих заходів для забезпечення ефективної організації роботи підпорядкованих підрозділів та територіальних органів ДФС у Київській області, зокрема заходів податкового контролю, що призвело до неефективної організації роботи з відпрацювання ризикових СГ, задіяних у схемах руху сумнівного ПДВ, не відпрацювання ризикових СГ - сільськогосподарських підприємств, та СГ, по контрагентах яких наявна інформація щодо відсутності реального здійснення господарських операцій, тощо.
ОСОБА_5 наказу ДФС України №172-ДС від 19.10.2016р., на підставі п.5 ст.65, ст.ст.66 та 77 Закону України «Про державну службу» оголошено догану заступнику начальника ГУ ДФС у Київській області (за час виконання обов'язків начальника) ОСОБА_4 за невжиття дієвих заходів для забезпечення ефективної організації роботи підпорядкованих підрозділів та територіальних органів ДФС у Київській області, зокрема заходів податкового контролю, що призвело до неефективної організації роботи з відпрацювання ризикових СГ, задіяних у схемах руху сумнівного ПДВ, невідпрацювання ризикових сільськогосподарських підприємств та суб'єктів господарювання, по контрагентах яких наявна інформація щодо відсутності реального здійснення господарських операцій.
Підстава: доповідна записка Департаменту внутрішнього аудиту від 11.07.2016 №1139/99-99-06-01-21, подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС від 18.10.2016 № 1860/99-99-06/ДК, пояснення ОСОБА_4 від 10.08.2016.
ОСОБА_5 доповідної записки в.о. директора Департаменту внутрішнього аудиту ОСОБА_7 від 19.10.2016р., Департаментом внутрішнього аудиту на виконання розпорядження ДФС від 04.08.2016 № 167-р «Про проведення тематичної перевірки» (із змінами, внесеними розпорядженням ДФС від 12.09.2016 № 196-р) забезпечено проведення тематичної перевірки ГУ ДФС у Київській області (начальник - ОСОБА_8, у період що перевірявся з 23.12.2015 по 29.04.2016 - в.о, начальника ОСОБА_4В.) та підпорядкованих територіальних органів: Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в.о. начальника - ОСОБА_9, Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в.о. начальника - ОСОБА_10, Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області начальник - ОСОБА_11, Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області начальник - ОСОБА_12, щодо вжиття заходів податкового контролю до окремих суб'єктів, стосовно яких виявлено ризики порушення податкового законодавства.
За результатами перевірки встановлено, що ГУ ДФС у Київській області та його територіальними органами вжито певних заходів щодо відпрацювання платників групи ризику. Поряд з цим, встановлено численні недоліки та порушення в організації роботи територіальних органів ГУ ДФС у Київській області щодо відпрацювання суб'єктів господарювання, якими здійснювалась діяльність направлена на надання податкової вигоди третім особам.
Відповідно до п.1.2 вказаної Доповідної записки, на підставі ст.ст. 64-69 Закону України «Про державну службу» ініціювати перед Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС порушення дисциплінарних проваджень для визначення ступеня вини дисциплінарного проступку стосовно, зокрема заступника начальника ГУ ДФС у Київській області (за період виконання обов'язків начальника ГУ ДФС у Київській області) ОСОБА_4 за неналежне виконання службових обов'язків з організації роботи та контролю, координації діяльності підпорядкованих територіальних органів що призвело до неналежного відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання.
Відповідно до Подання Голови Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України від 19.10.2016р., Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС в ході дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 відповідно до ст. 69, 73 Закону України «Про державну службу» розглянуто дисциплінарну справу останнього (від 19.10.2016 № 157).
За результатами розгляду (протокол засідання від 19.10.2016 № 18) у діях заступника начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 (за час виконання обов'язків начальника ГУ ДФС у Київській області) виявлено вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків.
У зв'язку з цим комісією вирішено, враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_4 дисциплінарних проступків (наявне дисциплінарне стягнення у вигляді догани), рекомендувати на підставі ст. 65, 66 Закону застосувати до заступника начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4, за час виконання обов'язків начальника ГУ ДФС у Київській області, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за неналежне виконання посадових обов'язків з організації роботи та контролю, координації діяльності підпорядкованих територіальних органів, що призвело до неналежного відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання, тощо.
Станом на 16.45 год. 19.10.2016 відповідні пояснення на ім'я Голови ДФС ОСОБА_13, зокрема ОСОБА_4 не надано.
ОСОБА_5 наказу ДФС України №176-ДС від 20.10.2016р., на підставі п.5 ст.65, ст.ст. 66 та 77 Закону України «Про державну службу», п. З ст. 40, ст. 147 Кодексу законів про працю України звільнити із займаної посади заступника начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 за неналежні виконання службових обов'язків, організацію та контроль за роботою підпорядкованих підрозділів, що призвело до невжиття дієвих заходів для забезпечення ефективної організації роботи з відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання, задіяних у схемах руху ПДВ.
Підстава: доповідна записка Департаменту внутрішнього аудиту від 19.10.2016 № 1866/99-99-06-01-18. подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ1 ДФС від 19.10.2016 № 1873/99-99-06/ДК, акт про ненадання пояснень ОСОБА_4В, від 19.10.2016 № 1876/99-99-06-01-18.
Відносини, пов'язані із забезпеченням трудових прав працівників, в установі, організації, регулюються трудовим законодавством України, зокрема Кодексом законів про працю України, а також законодавством, яке регулює порядок проходження державними службовцями публічної служби.
Принципи, правові та організаційні засади державної служби, умови та порядок реалізації громадянами України права на державну службу визначені Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII ( далі - Закон № 889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016.
Так, посада начальника та заступника начальника у обласних управліннях ДФС України, пов'язана із безпосереднім виконанням функцій держави, є публічною службою, та регулюється положеннями трудового законодавства із особливостями, встановленими Законом України «Про державну службу».
ОСОБА_5 з частиною 1 статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов'язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби. Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.
У частині 1 статті 64 Закону № 889-VIII визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
ОСОБА_5 ст.65 Закону України «Про державну службу», підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарними проступками є:
1) порушення Присяги державного службовця;
2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;
3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;
4) дії, що шкодять авторитету державної служби;
5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;
6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;
7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;
8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;
9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;
10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;
11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;
12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;
13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння;
14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.
Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.
ОСОБА_5 ст.66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:
3) попередження про неповну службову відповідність;
4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.
За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
ОСОБА_5 ч.1 ст.67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Статтею 75 Закону України «Про державну службу» перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.
Статтею 76 Закону України «Про державну службу» державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.
За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи».
Частинами 1 та 2 статті 77 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.
У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
П.3 ст.40 КзпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
ОСОБА_5 ст.147 КзпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Щодо позовної вимоги про скасування наказу голови Державної фіскальної служби України № 172-ДС від 19 жовтня 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4, суд зазначає наступне.
Так, в наказі № 172-ДС від 19.10.2016р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено, що вчинення дисциплінарного проступку заступником начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 (за час виконання обов'язків начальника), полягало у відсутності дієвих заходів для забезпечення ефективної організації роботи підпорядкованих підрозділів та територіальних органів ДФС у Київській області, внаслідок неналежного виконання ним своїх службових обов'язків.
Суд зазначає, що у наказі від 19.10.2016 р. не зазначено який саме проступок було вчинено чи не вчинено позивачем, під час виконання обов'язків начальника; коли саме ним були допущені помилки у роботі, оскільки обов'язки начальника він виконував тимчасово відповідно до наказу № 3090-О від 01.10.2015 р. про покладення обов'язків, з 26.10.2015 р. згідно наказу № 3444-0 від 26.10.2015 р. та згідно наказу № 3991-0 від 18.12.2015 р.
При цьому, з 29.04.2016 року згідно наказу № 1810-о наказ про призначення позивача тимчасово виконуючим обов'язки начальника втратив чинність, що були покладені на підставі наказу № 4038-0 від 23.12.2015 р.
Суд звертає увагу, що підстави для дисциплінарного притягнення та оголошення догани позивачу у наказі № 172-ДС від 19.10.2016 р. не зазначені, а отже не визначено, які саме порушення посадових обов'язків, в який саме період займання виконуючим обов'язки начальника ГУ ДФС у Київській області були допущені позивачем для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Також суд звертає увагу, що у наказі № 172-ДС від 19.10.2016 р. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності зазначається підставою про вчинення ним порушення зазначеного у доповідній записці від 11.07.2016 року за № 1139/99-99-06-01-21.
У вказаній доповідній записці директора Департаменту внутрішнього аудиту від 11.07.2016р. зазначено, що у 2015 році окремими органами ДФС у Київській області (з 01.10.2015 по 04.05.2016 в.о. начальника ГУ - ОСОБА_4В.) не забезпечено виконання індикативних показників зі збору платежів.
Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України «Про державну службу» державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.
Оскільки про результати виконання індикативних показників зі збору платежів керівник державної служби мав дізнатися в січні 2016р., складання наказу про оголошення позивачу догани від 19.10.2016 р. за проступки у 2015р. є незаконним, та таким, що винесено із порушенням вимог закону, оскільки строк щодо його притягнення до дисциплінарної відповідальності за 2015 рік вже сплив.
Крім того, у письмових поясненнях ОСОБА_4 від 10.08.2016р. останній окрім іншого, зазначив, що за період виконання обов'язків начальника ГУ ДФС у Київській області, ним організовано роботу в межах повноважень, передбачених законом, з адміністрування податків і зборів та інших платежі, єдиного внеску, забезпечено контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджетів та позабюджетних фондів, вказане відповідачем не спростовано.
Також, відповідачем порушено вищевикладені норми закону, оскільки, про оголошення догани за наказом № 172-ДС від 19.10.2016 р. позивачу стало відомо лише на наступний день 20.10.2016р., одночасно з повідомленням йому про звільнення та поверненням трудової книжки із записом, що підтверджується відповідним підписом у наказі, таким чином, порушені права позивача, як державного службовця, передбачені ст. 76 ЗУ «Про державну службу».
Щодо позовної вимоги про скасування наказу голови Державної фіскальної служби України № 176-ДС від 20 жовтня 2016 року щодо звільнення ОСОБА_4, суд зазначає наступне.
Так про звільнення згідно оскаржуваного наказу позивачу стало відомо в день винесення наказу № 176-ДС від 20.10.2016 р. та ознайомлення з ним, що підтверджується відповідним підписом в наказі, права позивача, як державного службовця, передбачені ст. 76 ЗУ «Про державну службу» були порушені, що в свою чергу свідчить про незаконність дій відповідача та протиправність винесеного наказу.
За змістом пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 (далі - постанова № 9) "Про практику розгляду судами трудових спорів" підставами захисту порушеного права звільненої особи може бути не тільки звільнення без законних підстав, а й порушення порядку його проведення.
З огляду на наведене, підставами для припинення державної служби є невиконання (неналежне виконання) посадових обов'язків та неможливість застосування за таке порушення заходів дисциплінарного впливу або дисциплінарних стягнень, передбачених Кодексом законів про працю, включаючи звільнення. Звільнення за порушення Присяги державного службовця повинно бути мотивованим. Обов'язковість такого мотивування обумовлена тим, що процедура притягнення особи до дисциплінарної відповідальності чітко врегульована, завдяки чому забезпечується належний захист прав та інтересів працівника. Зокрема, дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини особи, при визначенні виду стягнення має бути врахований характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередня поведінка особи, її ставлення до служби.
Отже, вирішуючи питання щодо правомірності звільнення позивача, необхідно встановити чи дотримано порядок звільнення, передбачений трудовим законодавством, а саме: чи відбиралися письмові пояснення; чи досліджено обставини (причини) неналежного виконання службових обов'язків; чи обрання звільнення як виду дисциплінарного стягнення є мотивованим.
Відповідно до пункту 7 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13 червня 2000 року (далі - Порядок № 950) особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування; подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять; звертатися з обґрунтованим клопотанням у письмовій формі до керівника органу державної влади, який приймає рішення щодо складу комісії з проведення службового розслідування, про виведення з її складу осіб, які особисто заінтересовані в результатах такого розслідування. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_5 з пунктом 9 Порядку № 950 перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюються особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, та керівник органу, в якому вона працює. Під час ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи можуть висловити свої зауваження, які додаються до акта. Особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови її підписати члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.
Судом встановлено, всупереч наведеним положенням відповідач не надав можливості позивачу надати пояснення, ознайомитись з доповідною запискою, актом службового розслідування та поданням про звільнення, доказів протилежного відповідачем не надано, що свідчить про недотримання відповідачем порядку звільнення, встановлений трудовим законодавством та, відповідно, порушення прав позивача
Так, згідно наказу ДФС України №176-ДС від 20.10.2016р., на підставі п.5 ст.65, ст.ст. 66 та 77 Закону України «Про державну службу», п. З ст. 40, ст. 147 Кодексу законів про працю України звільнити із займаної посади заступника начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 за неналежні виконання службових обов'язків, організацію та контроль за роботою підпорядкованих підрозділів, що призвело до невжиття дієвих заходів для забезпечення ефективної організації роботи з відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання, задіяних у схемах руху ПДВ.
Пункт 5 частини 2 статті 65 ЗУ «Про державну службу» дає визначення дисциплінарного проступку, згідно якого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме: за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Відповідно до ч.3 ст. 66 ЗУ «Про державну службу» до позивача, як державного службовця можуть бути у разі допущення дисциплінарних проступків.
З передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону,видів дисциплінарних проступків, суб'єктом призначення або керівником державної служби може бути оголошено догану.
ОСОБА_5 ч.4 ст.65 ЗУ «Про державну службу» у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 того Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Однак звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1,3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону, що передбачено ч. 5 ст. 66 ЗУ «Про державну службу».
Таким чином, посилання відповідача в оскаржуваному наказі №176-ДС від 20.10.2016р., як на підставу звільнення п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про Державну службу», суперечить ч.5 ст.66 вказаного Закону, оскільки не може бути підставою для звільнення, у звязку з чим, оскаржуваний наказ є протиправним.
ОСОБА_5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Державну службу», рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.
Суд звертає увагу, що згідно п.1 арк.9 Доповідної записки від 19.10.2016р., №1866/99-99-06-01-18 ініційовано порушення дисциплінарних проваджень для визначення ступеня вини дисциплінарного проступку стосовно, зокрема, заступника начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4, проте, всупереч зазначеному, в цей же день 19.10.2016р. складається ОСОБА_5 про ненадання пояснень ОСОБА_4, а вже на наступний 20.10.2016р. приймається рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а саме оскаржуваний наказ №176-ДС про звільнення позивача.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Наказ № 176-ДС від 20.10.2016 р. щодо звільнення позивача з посади заступника начальника ГУ ДФС у Київській області не відповідає вимогам вищезазначеної статті, оскільки винесений на наступний день після ініціювання питання про порушення дисциплінарного провадження, що свідчить про те, що під час його винесення не встановлений конкретний перелік обставин, що свідчив би про неналежне виконання позивачем посадових обов'язків, не визначена вина державного службовця, не врахований характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, та його ставлення до служби.
Також, як зазначено вище, посилання відповідача в оскаржуваному наказі №176-ДС від 20.10.2016р., як на підставу звільнення п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про Державну службу», суперечить ч.5 ст.66 вказаного Закону, оскільки не може бути підставою для звільнення.
Крім іншого, відповідач в супереч діючому законодавству України, за одні й ті ж дисциплінарні проступки (п.5 ч.2 ст.65 Закону «невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень») визначив в одному наказі як дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а в іншому звільнення з посади державного службовця, оскільки вказане суперечить вимогам ч.7 ст. 66 ЗУ «Про державну службу», згідно якої за кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
Таким чином оскільки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно наказу № 172-ДС від 19 жовтня 2016 року, та звільнення позивача згідно наказу № 176-ДС від 20 жовтня 2016 року проведено відповідачем без визначених законом підстав і в порушення установленого порядку притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності, вказані накази є очевидно протиправними та підлягають скасуванню.
Протиправність наказів Державної фіскальної служби України № 172-ДС від 19 жовтня 2016 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 у вигляді догани та № 176-ДС від 20 жовтня 2016 року щодо звільнення ОСОБА_4 прямо вказує на наявність правових підстав для поновлення позивача на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області з 21 жовтня 2016р.
В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 26.05.2010 року № 753/11/13-10 "Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби" зазначено, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Враховуючи, що Законом України «Про Державну службу» не врегульовано питання поновлення на службі, суд вбачає наявними підстави застосування в даному випадку норм Кодексу законів про працю України.
Також, оскільки судовим розглядом справи доведено протиправність звільнення позивача, що спричинило вимушений прогул, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про зобовязання Державної фіскальної служби України нарахування та виплатити на користь ОСОБА_4 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2016 р. по дату поновлення на посаді.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.
Таким чином, постанова суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області та стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу в межах одного місяця - підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної фіскальної служби України № 172-ДС від 19 жовтня 2016 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4.
Визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної фіскальної служби України № 176-ДС від 20 жовтня 2016 року щодо звільнення ОСОБА_4.
Зобовязати Державну фіскальну службу України поновити ОСОБА_4 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області з 21 жовтня 2016р.
Зобов'язати Державну фіскальну службу України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_4 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2016 р. по дату поновлення на посаді.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Київській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3