Справа № 806/2076/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Житомир справа № 806/2076/16

категорія 8.3.11

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання нечинною та скасування податкової вимоги від 08.09.2016 р. №1437-17,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати визнати нечинною та скасувати податкову вимогу від 08.09.2016 №1437-17 за підписом начальника Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

В обгрунтування позову зазначив, що 04.10.2016 отримав від відповідача податкову вимогу №1437-17 на суму 20074,16 грн. Вважає, що така податкова вимгога є незаконною та прийнята всупереч положенням чинного законодавства, тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. У клопотанні зазначив, що позов підтримує, оскільки податкове повідомлення-рішення, на підставі якого було винесено спірну податкову вимогу, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі №806/2439/16 скасовано.

Представник відповідача до суду прибув, проти позову заперечував, справу просив розглянути у порядку письмового провадження.

У відповідності до ст.128 КАСУ суд вважає за можливе справу розглянути у порядку письмового провадження, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2016 Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області прийняла податкове повідомлення-рішення №28528-13, яким згідно пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПКУ та відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік у розмірі 20074,16 гривень.

08.09.2016 Бердичівською ОДПІ було сформовано та направлено позивачу податкову вимогу №1437-17 на суму 20074,16 грн. (а.с.6)

У вимозі вказано, що станом на 07.09.2016 сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов"язаннями зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки становить 20074,16 грн.

Вважаючи податкову вимогу протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд виходить з наступного.

За змістом пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, що встановлюється абз.4 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України .

З матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення-рішення, на підставі якого відповідачем було прийнято спірну податкову вимогу було оскаржено у судовому порядку.

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.12.2016 у справі №806/2439/16, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19.01.2017, позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 25.06.2016 №28528-13.

Постанова набрала законної сили 19.01.2017.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно п.п.60.1.4 ст.60.1 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до п.60.5 ст.60.1 Податкового кодексу України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Пунктом 6.1 р. 6 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576, податкова вимога вважається відкликаною у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.

Оскільки сума податкового боргу, визначена у податковій вимозі є скасованою судовим рішенням, суд зазначає, що така вимога в силу положень п.п.60.1.4 п.60.4 ст.60 Податкового кодексу України вважається відкликаною, з огляду на що не створює для позивача будь-яких правових наслідків, тобто не зобов"язує його до вчинення дій по сплаті визначеної в ній суми грошових коштів.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи фактично відсутній предмет спору, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 86,128,160-163,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України ,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос