Справа № 210/1099/17
Суддя: Літвіненко Н. А.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1099/17
Провадження № 2-а/210/68/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"12" травня 2017 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі :

головуючого судді Літвіненко Н.А.

при секретарі Севанян М.Б.

з участю позивача ОСОБА_2

з участю предст.відповідача Краснова К.В., Хайло Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, інспектора 2 роти 4 батальйону УПП в м. Кривому Розі Соколовського Станіслава Георгійовича про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Соколовського С. Г. про визнання протиправною та скасування постанови.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДР № 141666 в справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2017 р. інспектором роти №2 батальйону №4 рядовим патрульної поліції в м. Кривому Розі Соколовским С.Г. його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Пояснив, що він, рухався по вулиці Кобилянського, доїхавши до чотирьох - стороннього перехрестя пр.-т. Миру та вул. Кобилянського, на зелене світло світлофору, увімкнувши поворот на право та почав рухатись в цьому напрямку, після чого на вимогу представника патрульної поліції він зупинився біля машини поліції, у якої були вимкнені проблискові маячки. До нього підійшов представник патрульної поліції, інспектор повідомив, що він начебто на регульованому перехресті не пропустив пішохода, який рухався в зустрічній смузі.

Зазначив, що вказане адміністративне правопорушення не вчиняв.

Вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена посадовою особою патрульної поліції необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не скоїв, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Пояснив суду, що позивач був зупинений за порушення Правил дорожнього руху, оскільки при повороті праворуч, позивач не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину на яку він повертав, чим порушив п.16.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.122 ч. 2 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судом як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Так, рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Судом встановлено, що 13 березня 2017 року відповідачем Соколовським С. Г.. відносно позивача ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 141666 про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п.16.2 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть.

Відповідно до п.16.2 ПДР України, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Згідно з понятійним апаратом, визначеним п.1.10 ПДР України:

- дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

- перевага - право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив складену інспектором постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначена вище постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, в судовому засіданні відтворено та досліджено відеозапис за 13.03.2017 р. з нагрудної боді - камери поліцейського « (1)», де чітко видно, починаючи з 13 сек. цього відео, що позивач ОСОБА_2, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з НОМЕР_1, повертаючи праворуч на регульованому перехресті пр.-ту Миру та вул. Кобилянського, не надав переваги пішоходу, у якого була перевага в русі та який переходив проїзну частину на зелений сигнал світлофора, на яку він повертав, при цьому він продовжив рух та проїхав пішохідний перехід. Крім цього, з відтвореного відеозапису вбачається, що позивач ОСОБА_2 звертаючись до інспектора ПП зазначав, що у разі винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення він не згоден з ним, а якщо інспектор обмежиться лише попередженням, то він буде більш уважним в майбутньому, тобто вину в скоєнні адміністративного правопорушення він визнав.

Таким чином, судом встановлено, що дійсно мало місце порушення з боку позивача ОСОБА_2 правил проїзду регульованого перехрестя, де не було надано перевагу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку він повертає, а тому інспектор вірно застосував п.16.2 ПДР України.

Крім того, відповідач, інспектор УПП в м. Кривому Розі Соколовський С. Г., на спростування вимог позивача надав заперечення в якому зазначив, що під час патрулювання 13 березня 2017 року у м. Кривому Розі по пр. Миру був помічений транспортний засіб «Volkswagen Passat» з державними номерними знаками НОМЕР_1, який повертаючи з вул. Кобилянського на пр. Миру не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину на дозволяючий сигнал світлофору по пр. Миру по регульованому пішохідному переходу. Вище зазначений т/з було зупинено з дотриманням правил ПДР. Після того, як були помічені ознаки того, що позивач гр. ОСОБА_2 порушив ПДР та був ним зупинений він підійшов до автомобіля , представився згідно з п. 3 ст.18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки. Після того попросив пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Було запитано «Чому не надали дорогу пішоходу який перебував на регульованому пішохідному переході?» з чим позивач не погодився та заявив «Нічого я не порушував», проте на відеозаписі з бодікамери чітко видно як позивач повертаючи з вул. Кобилянського на пр. Миру не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину на дозволяючий сигнал світлофору по пр. Миру по регульованому пішохідному переходу. Під час розгляду справи від позивача ніяких клопотань не надходило, що також підтверджується відеозаписом з бодікамери. Після з'ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил проїзду перехресть, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, відповідачем було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 141666 від 13.03.2017 р., відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП. Позивачу було роз'яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Підкреслив, що ним в повному обсязі вимоги чинного законодавства, як суб'єктом владних повноважень, були дотримані, але Позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Суд вважає, що Правила дорожнього руху за обставин, викладених учасниками судового розгляду, не надавали права позивачу ОСОБА_2, повертаючи праворуч на регульованому перехресті пр.-ту Миру та вул. Кобилянського, не надавати переваги пішоходу, який переходив проїзну частину на зелений сигнал світлофора, на тій частині дороги, на яку він повертав.

Оцінивши пояснення учасників судового розгляду та наявні докази, що стосуються дій позивача, суд вважає, що постанова відповідача відповідає вимогам закону. У судовому засіданні доводи позивача стосовно необхідності її скасування не знайшли свого підтвердження.

Не є підставою для задоволення позову і посилання позивача на те, що інспектор не дотримався вимог закону та розглянув справу на місці зупинки ТЗ.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

Так, п. 4 Розділу І вказаної Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбаченою частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правила дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Окрім того, слід зазначити, що у даному випадку підлягає застосуванню спеціальна норма ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно з якою у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, інспектор поліції Соколовський С. Г. мав повноваження для складання постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Також у судовому засіданні доводи позивача стосовно того, що на його прохання надати відео спостереження та залучити пішохода у якості свідка не знайшли свого підтвердження, адже як вбачається з відеозапису з місця події добре видно, що від позивача ніяких клопотань про залучення свідків не надходило.

Отже посилання позивача на те, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута з порушенням його прав є необґрунтованими.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 141666 від 13.03.2017 року інспектором роти №2 батальйону №4 рядовим патрульної поліції в м. Кривому Розі Соколовским С. Г.. була винесена правомірно, а тому адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.245, 247, 251, 252, 256, 268, 276-280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, ст.3, 6, 18, 19, 70 ч.2, 104, 105, 106, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В позові ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, інспектора 2 роти 4 батальйону УПП в м. Кривому Розі Соколовського Станіслава Георгійовича про визнання дій інспектора 2 роти 4 батальйону УПП в м. Кривому Розі Соколовського Станіслава Георгійовича про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності протиправними та скасування постанови серії ДП № 141666 від 13.03.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ст. 122 ч.2 Кп АП України - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: Н. А. Літвіненко