Справа № 806/387/17
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м.Житомир справа № 806/387/17

категорія 8.3.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Ткачук А.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати бездіяльність відповідача щодо не підготовки та неподання висновку для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" надміру сплаченого податку на прибуток підприємства в сумі 25833795,89 грн протиправною; зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вчинити певні дії, а саме підготувати та подати Головному управлінню Державної казначейської служби України в Житомирській області висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на прибуток підприємства в сумі 25833795,89 грн. У обґрунтування заявлених позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" зазначало, що за Товариством як платником податку на прибуток рахується від'ємне значення по податку в розмірі 25833795,89 грн. 11 серпня 2016 року, з метою повернення надмірно сплаченого податку, ТОВ "Церсаніт Інвест" звернулося до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, правонаступником якого є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, з заявою про повернення переплати з податку на прибуток в сумі 25833795,89 грн на поточний рахунок Товариства. Листом від 08.09.2016 за № 2574/10/28-10-41-09-08 відповідач повідомив, що діючим бюджетним розписом не передбачено окремого ресурсу для повернення (перерахування) надміру сплачених сум з податку на прибуток підприємства та не повернув зазначені кошти на рахунок Товариства. Позивач вважає, що ними виконано всі вимоги, передбачені чинним законодавством, щодо повернення надміру сплаченого податку на прибуток, але Офісом великих платників податків ДФС не здійснено жодних дій щодо повернення Товариству надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 25833795,89 грн. У зв'язку з цим бездіяльність відповідача, на думку позивача, є протиправною.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за їх безпідставність, посилаючись на доводи письмових заперечень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, з таких підстав.

Установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» зареєстровано як юридична особа Виконавчим комітетом Новоград Волинської міської ради Житомирської області 23.11.2005. З 2005 року позивач взятий на податковий облік як платник податків і зборів. З січня 2016 року ТОВ «Церсаніт Інвест» перебуває на податковому обліку у Міжрегіональному головному управлінні Державної фіскальної служби Центральному офісі з обслуговування великих платників, яке в подальшому перейменовано в Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, та є платником податку на прибуток підприємства.

11 серпня 2016 року генеральним директором Товариства направлено на імя начальника Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників заяву за вих. № 758, у якій, відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України, позивач просив повернути на розрахунковий рахунок підприємства помилково та надміру сплачені грошові зобовязання з податку на прибуток у сумі 25833795,89 грн. Одночасно ТОВ «Церсаніт Інвест» указано, що переплата виникла за рахунок самостійно виправлених помилок та подання уточнюючого розрахунку до декларації на прибуток підприємства за 2012 рік (реєстраційний номер документа НОМЕР_1 від 25.02.2014), подання декларації на прибуток підприємства за 2013 рік (реєстраційний номер документа НОМЕР_2 від 03.03.2014), декларації на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстраційний номер документа НОМЕР_3 від 02.03.2015), самостійного виправлення помилок та подання уточнюючого розрахунку до декларації на прибуток підприємства за 2013 рік (реєстраційний номер документа НОМЕР_4 від 05.05.2016). Також зазначено, що результати діяльності підприємства та показники податкової звітності (з врахуванням уточнюючих розрахунків) за 2012 2014 роки підтверджені плановими податковими перевірками акт № 805/22-00/33529350 від 20.05.2014 та акт № 30/06-15-22-01-018/33529350 від 14.08.2015.

За результатами розгляду заяви від 11.08.2016 № 758, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в листі від 08.09.2016 № 2574/10/28-10-41-09-08 "Про надання інформації щодо перерахування коштів" повідомив ТОВ «Церсаніт Інвест» про те, що проблема переплат з податку на прибуток підприємства є не новою і не відноситься лише до Товариства, а стосується широкого кола субєктів господарювання. Вказано, що системне не вирішення зазначеної проблеми протягом багатьох років призвело до її масштабного збільшення. Проте, діючим бюджетним розписом не передбачено окремого ресурсу для повернення (перерахування) надміру сплачених сум з податку на прибуток підприємств. Ураховуючи, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких повязана з виконанням доходної частини бюджету та напруженість планових завдань зі збоку платежів до загального фонду державного бюджету, відповідач просив ТОВ «Церсаніт Інвест» розглянути питання щодо можливості подальшого часткового зарахування наявної переплати з податку на прибуток підприємств у рахунок сплати інших податків, зборів та платежів.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

У відповідності до пп.14.1.115 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі ПК України), надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Абзацом 4 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент подачі позивачем декларацій та уточнюючих розрахунків) визначено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобовязання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно. (абз. 5 п. 57.1 ст. 57 згаданого Кодексу).

Згідно зі пп. 17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 102.5 статті 102 ПК України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань наведено у статті 43 ПК України.

Відповідно до пункту 43.3 статті 43 ПК України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Пунктом 43.4 вказаної статті ПК України встановлено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобовязань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно зі п. 43.5 ст. 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За змістом п. 43.6 ст. 43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п.43.2 ст. 43 ПК України).

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що повернення платникові надмірно сплачених платежів можливе за наявності факту надмірної сплати коштів, звернення платника до відповідного органу у встановленому законодавством порядку та відсутність у такого платника на час звернення будь-якої заборгованості по сплаті обовязкових платежів, податків чи зборів.

При цьому обов'язковому з'ясуванню підлягає момент виникнення переплати у платника.

В контексті наведеного судом установлено, що за ТОВ «Церсаніт Інвест» обліковується переплата з податку на прибуток підприємства в загальній сумі 25833795,89 грн. Факт наявності переплати представником відповідача не заперечувався та підтверджено карткою особового рахунку платника - Товариства з обмеженою відповідальністю " Церсаніт Івест" з податку на прибуток приватних підприємств станом на 30.11.2016, змістом актів перевірки Новоград - Волинської ОДПІ від 20.05.2014 № 805/22-00/33529350, від 14.08.2015 № 30/06-15-22-01-018/3352350, довідками про стан розрахунків Новоград - Волинської ОДПІ станом на 01.06.2014 № 176, станом на 31.12.2014 № 93 та станом на 31.12.2015 № 01.

У свою чергу, про відсутність у позивача податкового боргу як на момент подання заяви про повернення надміру сплачених коштів (11.08.2016), так і на час розгляду справи в суді, свідчать довідки Офісу великих платників податків ДФС, долучені до матеріалів справи (а.с. 81-82). У цих довідках указано, що, згідно даних інтегрованих карток ТОВ "Церсаніт Інвест", податковий борг не обліковується.

Щодо дати виникнення надміру сплаченої суми, то суд ураховує, що виникнення переплати з податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 25833795,89 грн відбулося за наслідками подання позивачем податкової звітності з податку на прибуток підприємства, а саме:

- податкової декларації з податку на прибуток підприємства (уточнюючої) за 2012 рік, яка була подана до контролюючого органу 25.02.2014 та зареєстрована за № НОМЕР_1;

- податкової декларації з податку на прибуток підприємства (звітна нова) за 2013 рік, яка надійшла до контролюючого органу 03.03.2014 та зареєстрована за № НОМЕР_2;

- уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, у якій уточнено 2013 рік, яка направлена до контролюючого органу 05.05.2016 та зареєстрована за № НОМЕР_4;

- звітної податкової декларації на прибуток підприємства за 2014 рік, зареєстрованої ДФС України 02.03.2015 за № НОМЕР_5.

Зважаючи на те, що строк подання заяви платника на повернення надміру сплаченого податку становить 1095 днів з моменту виникнення переплати, то суд приходить до висновку, що заява ТОВ "Церсаніт Інвест" від 11.08.2016 за вих. № 758, у якій вказано напрям перерахування коштів у розмірі 25833795,89 грн, подана до відповідача своєчасно та з дотриманням обов'язкових умов, передбачених ст. 43 ПК України.

Відтак, позивач має право на повернення сум грошового зобов'язання з податку на прибуток з відповідного бюджету.

Разом з цим суд ураховує, що відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно зі ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Частиною 2 статті 78 Бюджетного кодексу України визначено, що казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється органами Казначейства України відповідно до статті 43 цього Кодексу. Казначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України регламентує Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року N 1146 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 р. за N 1679/28124 (надалі - Порядок).

У відповідності до пункту 5 Порядку, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

В силу приписів пункту 8 Порядку у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Відповідний місцевий фінансовий орган протягом двох робочих днів погоджує отримані висновки шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу ДФС.

Відповідний орган, визначений відповідно до частини першої статті 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, у строк протягом двох робочих днів погоджує отримані висновки шляхом засвідчення підписом керівника відповідного органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу ДФС.

Орган ДФС не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом або відповідним органом, визначеним відповідно до частини першої статті 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Згідно зі п. 9 Порядку, орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Судом установлено, що на час розгляду справи відповідачем висновок щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" надміру сплаченого податку на прибуток підприємства в сумі 25833795,89 грн не підготовлено та відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання не направлено. Кошти з бюджету на рахунок позивача не повернуто.

Таким чином, коли за позивачем обліковується надмірна сплата з податку на прибуток підприємств, наявність якої підтверджена матеріалами справи, для повернення якої позивач подав письмову заяву, вказавши напрям перерахування цих коштів, а контролюючий орган не підготував висновок про їх повернення та не подав такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач, не виконавши покладені на нього ст. 43 Податкового кодексу України обов'язки, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, чим допустив протиправну бездіяльність.

При цьому суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність в бюджетному розписі окремого ресурсу для повернення (перерахування) надміру сплачених сум з податку на прибуток підприємств, оскільки Європейський суд з прав людини у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України» вказав, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У постанові Верховного Суду України від 13 жовтня 2009 року у справі № 21-348во09 також зазначено про те, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою в особі органу виконавчої влади, в даному випадку в особі відповідача.

Окрім цього, суд ураховує правову позицію Європейського Суду з прав людини у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) щодо принципу юридичної визначеності, який означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань (недофінансування) для уникнення відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію чи прийняли закон, то така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Згідно зі ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов переконання, що відповідачем, заперечуючи проти позову, не доведено існування обставин, які виключають право позивача на повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на прибуток підприємства в сумі 25833795,89 грн.

Одночасно суд відмічає, що у постанові Верховного Суду України від 02 лютого 2016 року (справа № 804/14800/14), поміж іншого, вказано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Отож, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на зазначене, враховуючи фактичні обставини справи, а також встановлений у судовому порядку факт протиправної бездіяльності відповідача та з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на прибуток підприємства в сумі 25833795,89 грн.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд України в постановах від 24 листопада 2015 року та 01 березня 2016 року.

Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у цих постановах, згідно зі приписами ст. 244-2 КАС України, є обовязковою для застосування до спірних правовідносин, що є предметом цього позову.

Беручи до уваги все наведене, суд дійшов переконання, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" необхідно задовольнити в повному обсязі.

Згідно зі ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 3200,00 грн (платіжні доручення від 31.01.2017 № 876 та № 875) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо не підготовки та неподання висновку для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" надміру сплаченого податку на прибуток підприємства в сумі 25833795,89 грн.

Зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на прибуток підприємства в сумі 25833795,89 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" 3200,00 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 04 травня 2017 р.