Справа № 810/4313/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4313/15
У Х В А Л А

22 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Університету Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Університету Державної фіскальної служби України, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Університету Державної фіскальної служби України Пашко Павло Володимирович, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національного університету державної податкової служби України, у подальшому замінено на належного відповідача - Університету Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач, Університет ДФС), третя особа - виконуючий обов'язки ректора Національного університету державної податкової служби України, у подальшому заміненого на виконуючого обов'язки ректора Університету Державної фіскальної служби України Пашка Павла Володимировича (далі - Третя особа, в.о. ректора Університету ДФС), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати незаконним та скасувати наказу від 07.08.2015 року №424-к про звільнення ОСОБА_1 з податкової міліції у запас за ст. 64 п. «є» (за порушення дисципліни) положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою КМ Української РСР від 29.07.1991 року;

- зобов'язати Університет поновити Позивача на посаді заступника начальника курсу факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції;

- стягнути з Відповідача на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.08.2015 року по день поновлення на роботі;

- стягнути з Університету на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн. за надання правової допомоги;

- зобов'язати Відповідача відшкодувати заподіяну моральну (немайнову) шкоду Позивачу у розмірі встановленої з 01.01.2017 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальної місячної заробітної плати за кожен повний місяць порушення прав Позивача у сфері трудових відносин, за період з 07.08.2015 року по день поновлення на роботі.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2017 року позов задоволено частково - визнано протиправним та скасовано наказ Національного університету державної податкової служби України від 07.08.2015 року № 424-к «Про звільнення ОСОБА_1.»; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника курсу факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету ДФС України; допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника курсу факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету ДФС України; стягнуто з Університету ДФС України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.08.2015 року по 03.04.2017 року 42 275,46 грн.; допущено до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Університету ДФС України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць; стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Університету ДФС України на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн. витрат за надання правової допомоги. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 187 КАС України.

Так, при поданні апеляційної скарги Апелянтом не було дотримано вимог п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 187 КАС України, а саме - не вказано обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права; до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 187 КАС України в апеляційній скарзі зазначається, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, в останній не зазначено, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження судом першої інстанції доказів і встановлення обставин у справі та (або) неправильне застосування норм права судом першої інстанції при вирішенні питання. Адже, на переконання суду, твердження про пропуск строку оскарження наказу, працевлаштування Позивача та наявність в останнього двох трудових книжок без посилання на відповідні норми права не є обґрунтуванням вимог апеляційної скарги на постанову Київського окружного адміністративного суду у розумінні п. 4 ч. 2 ст. 187 КАС України.

Крім іншого, судом враховується, що відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється з апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень і зобов'язання останнього вчинити дії, а також стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 42 275,46 грн., позовні вимоги є вимогами немайнового та майнового характеру.

Зі змісту постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» вбачається, що, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом фізичною особою, становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2015 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIII встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1218,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Київського окружного адміністративного суду в частині майнових вимог становить 535,92 грн. (487,20 грн. х 110%) та немайнових - 535,92 грн. (1 218,00 х 0,4 х 110%), що разом складає 1 071,84 грн.

Однак, всупереч вимог КАС України, Відповідачем до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи, що Апелянтом не було зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права; не додано до апеляційної скарги документ про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання Позивачу строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом: наведення обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права; - надання документу про сплату судового збору у розмірі 1 071,84 грн.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Університету Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Університету Державної фіскальної служби України, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Університету Державної фіскальної служби України Пашко Павло Володимирович, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди - залишити без руху.

Надати Апелянту строк для усунення недоліків - двадцять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута Апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст.ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк