Справа № 816/1553/16-а
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 816/1553/16-а
Провадження 2-а/524/270/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

12.05.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради про скасування рішення субєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом, в якому просила суд: - скасувати рішення Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, запис № 6863294 від 27 серпня 2014 року про державну реєстрацію права спільної власності на земельну ділянку, на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука про затвердження мирової угоди № 524/10072/13-ц від 02 грудня 2013 року, згідно якої право власності на земельну ділянку в розмірі 1/3 частини, яка належала ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 17 червня 2009 року, визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що оскаржуване рішення обмежує ОСОБА_1 як власника 1/3 частини земельну ділянку за адресою м. Кременчук, вул. Бетонна, 40, користуватись своїми законними правами, гарантованими ст.41 Конституції України. На даний час відпали обставини, на підставі яких право спільної сумісної власності на вказану частину земельної ділянки було зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме скасована ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 грудня 2013 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та вказаними особами. Таким чином, рішення від 27 серпня 2014 № 6863294 про державну реєстрацію права спільної сумісної власності на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/10072/13-ц від 02 грудня 2013 про затвердження мирової угоди, згідно якої право власності в розмірі 1/3 частини, яка належала ОСОБА_1 на підставі договору міни, посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 16 серпня 1996 року, визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року провадження у справі в частині вимог до реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області було закрито.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду справа в частині вимог до виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради була передана до провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, просила справу розглянути за її відсутності, про що подала заяву.

Представник відповідача - виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради в судові засідання не прибув повторно з невідомих суду причин, керівництво якого було повідомлено про час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно договору міни від 16 серпня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 стали власниками житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Бетонна, 40.

У 2013 році ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом про усунення перешкод в користуванні вказаним житловим будинком.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 грудня 2013 року №524/10072/13-ц, у вказаній цивільній справі, було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, згідно якої право власності позивача на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Кременчук, вул. Бетонна, 40 переходить у власність ОСОБА_3, ОСОБА_2, а вони зобов'язувались виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/3 частку вказаного будинку у розмірі 120 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 29 травня 2014 року, ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/10072/13-ц від 02 грудня 2013 року про затвердження мирової угоди було скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до компетенції органу державної реєстрації прав належить: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; надання інформації про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечення обліку безхазяйного нерухомого майна; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

У відповідності до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Пункт 37 зазначеного Порядку встановлює, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, з- поміж іншого, є : укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2)встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну І реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону.

Пунктом 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868 від 17 жовтня 2013 року передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, згідно п. 6 вказаного Порядку, відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, несе заявник.

Рішенням №6863294 від 27 серпня 2014 року державного реєстратора Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було здійснено державну реєстрацію права спільної сумісної власності на 1/3 частину земельної ділянки за адресою м. Кременчук, вул. Бетонна, 40за ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказана реєстрація проведена на виконання і на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 грудня 2013 №524/10072/13-ц, якою було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, згідно якої право власності позивача на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Кременчук, вул. Бетонна, 40переходить у власність ОСОБА_2, ОСОБА_3, а вони зобов'язувались виплатити ОСОБА_1грошову компенсацію за 1/3 частку вказаного будинку у розмірі 120 000 грн.

На час проведення спірної реєстрації дана ухвала була чинною, не скасованою, мала юридичну силу та, згідно п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868 від 17 жовтня 2013 року, вважалась документом, що підтверджує виникнення у ОСОБА_2 та ОСОБА_3речових прав на нерухоме майно, а саме на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою м. Кременчук, вул. Бетонна, 40.

Таким чином, у державного реєстратора Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_6 були відсутні підстави для відмови заявникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3у проведенні державної реєстрації за останніми права спільної сумісної власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою м. Кременчук, вул. Бетонна, 40.

Відтак, державним реєстратором ОСОБА_6 з дотриманням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно було прийнято рішення № 6863294 від 27 серпня 2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та проведено реєстрацію права спільної сумісної власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою м. Кременчук, вул. Бетонна, 40за ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З огляду на викладене, станом на час проведення спірної реєстрації оскаржуване рішення було законним, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання його протиправним.

Разом з тим, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 29 травня 2014 року, ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/10072/13-ц від 02 грудня 2013 року про затвердження мирової угоди було скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на вказане, на даний час ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/10072/13-ц від 02 грудня 2013 року, є скасованою, тобто відпали обставини, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права спільної сумісної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на обєкт нерухомого майна.

Таким чином, рішення №6863294 від 27 серпня 2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого зареєстровано право спільної сумісної власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою м. Кременчук, вул. Бетонна, 40 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягала на стягненні сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 18, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 25, 30 Закону України «Про землеустрій», ст. ст. 17, 18, 19, 69, 70, 158-163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, запис № 6863294 від 27 серпня 2014 року про державну реєстрацію права спільної власності на земельну ділянку, на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука про затвердження мирової угоди № 524/10072/13-ц від 02 грудня 2013 року, згідно якої право власності на земельну ділянку в розмірі 1/3 частини, яка належала ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 17 червня 2009 року, визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 17 травня 2017 року.

Суддя: