Справа № 822/629/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/629/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі: представника позивача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_6 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до відповідача, третя особа на стороні відповідача, в якому просить:

- визнати протиправними дії приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, як спеціального суб'єкта на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, щодо вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження;

- визнати протиправними дії приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, як спеціального суб'єкта на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, щодо виключення (припинення) запису з Державного реєстру іпотек про іпотеку нерухомого майна боржника;

- зобов'язати приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, як спеціального суб'єкта на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчинити певні дії, а саме: поновити державну реєстрацію обтяження речового права за Договором іпотеки від 20.08.2007 року, за реєстровим № 5158, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, згідно якого в іпотеку АТ "УкрСиббанк" було передано квартиру загальною площею 136,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві власності, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек) з дати вилучення припинення обтяження, а саме з - 25.05.2012 року.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 20.08.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (з 2008 року - публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") та ОСОБА_7 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 у відповідності до якого, Позичальник отримав кредит в іноземній валюті в сумі 9 171 доларів США; та договір № 0 у відповідності до якого, Позичальник отримав кредит в іноземній валюті в сумі 174 700 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даними кредитними договорами 20.08.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, який зареєстрований в реєстрі за № 5158.

Цього ж дня нотаріусом було накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, що належить ОСОБА_6, до припинення чи розірвання договору іпотеки.

Згідно з договором іпотеки, ОСОБА_6 надано в заставу квартиру, загальною площею 136,2 кв.м., що належить йому на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Звернувшись із листом до нотаріуса, позивач отримав відповідь, з якої вбачається, що 25.02.2012 року за заявою ОСОБА_8, який діяв на підставі довіреності від 11.01.2012 року № 136, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 відповідачем було припинено іпотеку та знято заборону відчуження майна за адресою: АДРЕСА_2.

На думку позивача, відповідач вчинила вказані дії протиправно, оскільки вищезазначеною довіреністю ОСОБА_8, не було уповноважено на вчинення дій в органах нотаріату, зокрема, щодо зняття заборони відчуження щодо нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці АТ "УкрСиббанк".

Позивач зазначає, що відповідач, всупереч вимог статті 74 Закону України "Про нотаріат" N 3425-XII від 02.09.1993 року не отримувала від банку повідомлення (заяви) про погашення кредиту, або заяви про припинення іпотеки із доданими безспірними письмовими доказами на підтвердження виконання боржником основного зобов'язання по кредитному договору чи рішення суду про припинення договору іпотеки, а відтак не мала правових підстав для вчинення оскаржуваних дій.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення за змістом позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, та надала суду пояснення, в яких зазначив, що при здійсненні своїх обов'язків приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просить в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" відмовити в повному обсязі.

Третя особа на стороні відповідача в судове засідання не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подала.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20.08.2007 року між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_7 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в іноземній валюті в сумі 9 171 доларів США, та договір № 0 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті в сумі 174 700 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вищевказаними кредитними договорами 20.08.2007 року між ОСОБА_6 та АТ "УкрСиббанк" був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстрований в реєстрі за № 5158.

20.08.2007 року ОСОБА_5 накладено заборону відчуження вказаного в договорі майна, що належить ОСОБА_6 до припинення чи розірвання договору іпотеки.

Згідно договору іпотеки, іпотекодавцем надано в заставу квартиру, загальною площею 136,2 кв. м., що належить іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10

25.05.2012 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 знята заборона відчуження вищезазначеного нерухомого майна та вилучено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та вилучено запис з Державного реєстру іпотек про іпотеку нерухомого майна боржника.

З досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що зняття заборони відчуження та вилучення записів з реєстрів заборон відчуження і іпотек нерухомого майна було здійснено на підставі листа АТ "УкрСиббанк" від 25.05.2012 року про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири № 67, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Прибузька, буд. 34/1, належного ОСОБА_6, в зв'язку з реалізацією предмета іпотеки та припиненням дії договору іпотеки, що посвідчений ОСОБА_5 - приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 5158.

Також надано довіреність АТ "УкрСиббанк" від 11.01.2012 року № 136, згідно якої ОСОБА_8 наділений повноваженнями здійснювати всі необхідні дії, пов'язані з реалізацією заставленого майна, що передбачені Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Законом України "Про іпотеку", та копію паспорта на ім'я ОСОБА_8.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004 року.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004 року визначено, що державна реєстрація прав є обов'язковою.

Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004 року записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно статті 1 Закону України "Про іпотеку" № 898 від 05.06.2003 року, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004 року державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004 року встановлені вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема: текст документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, повинен бути написаний розбірливо. Прізвище, ім'я, по батькові фізичних осіб та їх місце проживання, а також найменування юридичних осіб та їх місцезнаходження повинні бути написані повністю.

Не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що ОСОБА_8 не був наділений повноваженнями на подання заяви про зняття заборони.

Суд не погоджується з даним твердженнями представника позивача з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Питання зняття нотаріусами заборони відчуження майна врегульовані Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22 червня 2011 року № 703 встановлено, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Згідно статті 73 Закону України "Про нотаріат" нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири), за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона, при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, за повідомленням іпотеко держателя, в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 44 Закону України "Про нотаріат" нотаріусом при посвідченні угод з'ясовується дієздатність громадян і перевіряється правоздатність юридичних осіб, які беруть участь в угодах. У разі укладення угоди представником перевіряються його повноваження.

За змістом статті 43 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, яка діяла на час вчинення оскаржуваних дій), встановлення особи здійснюється за паспортом або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

Аналогічні положення щодо документів, які необхідні для встановлення особи, містяться також в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (Глава 3 Порядку в редакції, яка діяла на час вчинення оскаржуваних дій).

Відповідно до Глави 5 Порядку, перевірка повноважень представника юридичної особи та дійсності його довіреності здійснюється у порядку, визначеному главою 4 розділу І цього Порядку.

Згідно глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за Єдиним реєстром довіреностей, за винятком довіреностей, які складено за кордоном за участю іноземних властей або які від них виходять, за умови їх легалізації уповноваженими органами. Без легалізації такі довіреності приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. За результатами перевірки дійсності довіреності (її дубліката) виготовляється витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який додається до примірника правочину, що залишається у справах нотаріуса.

Згідно пункту 4.1. частини 4 довіреності АТ "УкрСиббанк" від 11.01.2012 року ОСОБА_8 був наділений повноваженнями подавати до органів нотаріату претензії кредиторів та інші документи, надання яких необхідно для реалізації повноважень, наданих цим пунктом, з правом підписання вказаних документів.

Крім цього, пунктом 6 довіреності АТ "УкрСиббанк" від 11.01.2012 року уповноважено ОСОБА_8, представляти інтереси АТ "УкрСиббанк" в будь-яких інших державних підприємствах, органах, установах (прокуратура, відділи внутрішніх справ МВС України, органах державної реєстрації прав та ін.), та інших установах, підприємствах, організацій будь-яких форм власності - з питань, що пов'язані з реалізацією Банком своїх прав кредитора у його відносинах з боржниками за кредитними договорами та іншими угодами, для чого надає йому право підписувати та подавати у вказані органи будь-які заяви, клопотання, запити, звернення, подання яких не заборонено діючим законодавством.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено чіткого зазначення в довіреності пункту про право на зняття заборони, проте в даному випадку в довіреності виданій ОСОБА_8, визначено загальне право на подання документів до органів нотаріату та державної реєстрації, а також право на вчинення дій з майном, що пов'язані з реалізацією Банком своїх прав кредитора у його відносинах з боржниками за кредитними договорами.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що при подачі документів для зняття заборони ОСОБА_8 було надано усі необхідні документи для встановлення приватним нотаріусом ОСОБА_5, повноважень особи на вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та Державного реєстру Іпотек, а тому дії приватного нотаріуса ОСОБА_5, відповідають вимогам чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 7 - 12, 17, 18, 70, 71, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 19.05.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1