Справа № 816/231/17
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/231/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

при секретарі - Кисличенко О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Квіти В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2017 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог від 24.04.2017, яке зареєстроване в суді 25.04.2017 за вх.№7033/17 /а.с. 164-165/) до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області (далі також РСЦ МВС в Полтавській області, відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування наказу від 04.01.2017 №1 к/тр, виданого РСЦ МВС в Полтавській області про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного спеціаліста територіального сервісного центру №5342;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру №5342 РСЦ МВС в Полтавській області;

- стягнення з РСЦ МВС в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що його звільнення з посади провідного спеціаліста територіального сервісного центру №5342 у зв'язку із скороченням штатів проведене без дотримання положень статей 40 та 492 Кодексу законів про працю України. Відповідачем не було вжито заходів щодо переведення ОСОБА_1 за його згодою на іншу роботу, останньому не було запропоновано жодної вакантної посади в РСЦ МВС в Полтавській області з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення з державної служби.

Позивач та його представник в ході розгляду справи позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні повністю, обґрунтовуючи свою позицію тим, що при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку із скороченням штатів РСЦ МВС в Полтавській області діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, та не допускало жодних порушень прав та законних інтересів останнього.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у зв'язку з втратою чинності Закону України "Про міліцію" та набранням чинності 07.11.2015 Закону України "Про Національну поліцію", розпочато процедуру ліквідації УМВС України в Полтавській області та УДАІ УМВС України в Полтавській області.

28.10.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №889 "Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ", відповідно до якої створено РСЦ МВС в Полтавській області, як юридичну особу публічного права.

РСЦ МВС в Полтавській області діє на підставі Положення про регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2015 №1416 (у редакції наказу МВС України від 30.09.2016 №1026) /а.с. 121-124/. РСЦ МВС в Полтавській області організовує, координує, спрямовує та контролює діяльність структурних підрозділів територіальних сервісних центрів МВС (ТСЦ МВС), здійснює постійний моніторинг їх діяльності. ТСЦ МВС, які входять до складу РСЦ МВС в Полтавській області, здійснюють свою діяльність, зокрема, щодо державної реєстрації (перереєстрації) та обліку призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортних засобів усіх типів, видачі реєстраційних документів, номерних знаків, видачі, обміні посвідчення водія та іншого.

Відповідно до наказу МВС від 01.05.2016 №350 "Про затвердження штатів апарату та сервісних центрів МВС" в ТСЦ №5342 (на правах відділу м. Кременчук) затверджено штатний розпис, згідно з яким в ТСЦ №5342 визначено наступні посади: - 1 посада начальника центру (державний службовець); - 4 посади провідного спеціаліста (державні службовці); - 9 посад провідного спеціаліста-адміністратора (державні службовці); - 5 посад операторів комп'ютерного набору (цивільний персонал); - 1 посада прибиральника службових приміщень (цивільний персонал) /а.с. 185-189/.

У липні 2016 року ОСОБА_1 на ім'я виконуючого обов'язки РСЦ МВС в Полтавській області Зленка М.В. подано заяву про призначення його на посаду провідного спеціаліста ТСЦ №5342 РСЦ МВС в Полтавській області за результатами конкурсу з випробувальним терміном 6 місяців /а.с. 79/.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 14.07.2016, трудової книжки та протоколу засідання конкурсної комісії від 11.07.2016 №7 /а.с. 81-82/ наказом РСЦ МВС в Полтавській області від 01.08.2016 №71о/с останнього призначено на посаду провідного спеціаліста ТСЦ №5342 РСЦ МВС в Полтавській області з 01.08.2016 з випробувальним терміном 6 місяців /а.с. 80/.

У зв'язку із призначенням на посаду провідного спеціаліста ТСЦ ОСОБА_1 була прийнята присяга державного службовця /а.с. 47, 57/.

Відповідно до Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", з метою забезпечення належного виконання завдань територіальними органами з надання сервісних послуг, відповідно до наказу МВС України від 19.10.2016 №1097 "Про організаційно-штатні зміни у регіональних сервісних центрах МВС" затверджено Перелік змін у штатах МВС /а.с. 38/.

Як слідує зі змісту витягу з Переліку змін у штатах МВС, всі штатні посади в ТСЦ №5342 РСЦ МВС в Полтавській області скорочено, в тому числі й посада провідного спеціаліста ТСЦ №5342 (державна служба), а замість цих посад введено нові посади, всі - цивільний персонал /а.с. 39/.

На підставі наказу РСЦ МВС в Полтавській області від 19.10.2016 №1097 останнім прийнято наказ від 04.01.2017 №1к/тр, згідно з яким, зокрема, звільнено із займаної посади ОСОБА_1, провідного спеціаліста ТСЦ №5342, відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (за скороченням штатів), пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", статті 24 Закону України "Про відпустки", зобов'язано виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за період роботи з 01.08.2016 по 04.01.2017 тривалістю 12 календарних днів, невикористану щорічну додаткову відпустку за період роботи з 01.08.2016 по 04.01.2017 тривалістю 06 календарних днів та вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати /а.с. 42-44/.

З наказом про звільнення ОСОБА_1 ознайомлено 04.01.2017, про що свідчить його підпис у списку працівників РСЦ МВС в Полтавській області про ознайомлення з наказом /а.с. 45/.

Не погоджуючись з наказом від 04.01.2017 №1к/Тр "Про кадрові питання" ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу від 04.01.2017 №1 к/тр, виданого РСЦ МВС в Полтавській області, про його звільнення з посади провідного спеціаліста ТСЦ №5342, поновлення його на посаді провідного консультанта-адміністратора ТСЦ №5342 РСЦ МВС в Полтавській області, а також стягнення з РСЦ МВС в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Порядок вивільнення працівників регулює стаття 492 КЗпП України, згідно з приписами якої про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Як слідує з матеріалів справи, до винесення оскаржуваного наказу ОСОБА_1 обіймав посаду провідного спеціаліста ТСЦ №5342 РСЦ МВС в Полтавській області /а.с. 80/, його права та обов'язки, як посадової особи-державного службовця, регулювала Посадова інструкція, затверджена наказом РСЦ МВС України в Полтавській області від 22.07.2016 №195 (далі - Посадова інструкція №195) /а.с. 125-129/.

У зв'язку зі скороченням посади провідного спеціаліста ТСЦ, яку обіймав ОСОБА_1, та відсутності іншої роботи останнього було попереджено про наступне вивільнення.

Так, 01.11.2016, тобто більш ніж за два місяці до винесення наказу про звільнення, ОСОБА_1 оголосили про скорочення займаної ним посади та надали під підпис письмове попередження про наступне вивільнення, яке останній підписав без зауважень /а.с. 100/.

В день звільнення, тобто 04.01.2017, у секторі персоналу та зв'язків з громадськістю РСЦ МВС в Полтавській області ОСОБА_1 отримав трудову книжку НОМЕР_1, про що вказав у розписці від 04.01.2017 /а.с. 97/.

Жодних зауважень щодо не проведення повного розрахунку у день звільнення ані у адміністративному позові, ані у ході розгляду справи позивачем висловлено не було. Натомість, у письмових запереченнях на адміністративний позов відповідачем зазначено про проведення повного розрахунку з ОСОБА_1 у день звільнення останнього з посади.

Протиправність оскаржуваного наказу ОСОБА_1 обґрунтовує лише безпідставним невжиттям відповідачем заходів щодо переведення його за згодою на іншу роботу, непропонуванням йому жодної вакантної посади в РСЦ МВС в Полтавській області з огляду на його значний досвід роботи та високий кваліфікаційний рівень, та як наслідок, наявність у нього переважного права на залишення на роботі.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що внаслідок прийняття МВС України наказу від 19.10.2016 №1097 "Про організаційно-штатні зміни у регіональних сервісних центрах МВС" в ТСЦ №5342 РСЦ МВС в Полтавській області відбулося скорочення раніше затверджених штатним розписом 20 посад, а саме - начальника центру (1 посада, державна служба), провідного спеціаліста (4 посади, державна служба), провідного спеціаліста-адміністратора (9 посад, державна служба), оператора комп'ютерного набору (5 посад, цивільний персонал), прибиральника службових приміщень (1 посада, цивільний персонал), натомість були введені в дію нові 20 посад, а саме - начальника центру (1 посада, цивільний персонал), провідного консультанта-адміністратора (13 посад, цивільний персонал), документознавця (4 посади, цивільний персонал), архіваріуса (1 посада, цивільний персонал), прибиральника службових приміщень (1 посада, цивільний персонал) /а.с. 39-40/.

Отже, затвердження нового штатного розпису у ТСЦ №5342 зумовило створення 20 нових посад з категоріями персоналу - "цивільний персонал", при цьому, такої посади, як провідний спеціаліст ТСЦ №5342 з категорією персоналу - "державний службовець", яку до звільнення обіймав ОСОБА_1, у новому штатному розписі взагалі не було передбачено.

Статтею 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Як пояснила представник відповідача та підтверджується матеріалами справи, при вирішенні питання щодо залишення ОСОБА_1 на роботі РСЦ МВС України в Полтавській області було враховано кваліфікацію та продуктивність праці останнього в порівнянні з кваліфікацією та продуктивністю праці інших співробітників, а також з'ясовувалося питання наявності у ОСОБА_1 передбаченого законодавством переважного права на залишення на роботі (обіймання нововведених посад). Разом з тим, до жодної із перерахованих у статті 42 КЗпП України категорій громадян, які мають переважне право на залишення на роботі, ОСОБА_1 не відноситься. Як колишній співробітник органів внутрішніх справ він має право на пенсійне забезпечення за вислугою років, а відтак, переважного права, передбаченого законодавством України, на обіймання нововведених посад останній не має.

В судовому засіданні представник позивача наполягала на тому, що посада провідного спеціаліста ТСЦ, яку займав ОСОБА_1, по функціональних обов'язках відповідає затвердженій новим штатним розписом посаді провідного консультанта-адміністратора.

Однак, суд із зазначеним не погоджується зважаючи на те, що на момент перебування ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста ТСЦ до функціональних обов'язків останнього у відповідності до Посадової інструкції №195 відносилися, серед іншого, здійснення прийому громадян з питань навчання та отримання посвідчення на право керування транспортними засобами, вчинення ряду інших дій, передбачених Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, направлених на отримання (обмін) громадянами посвідчень водія.

Натомість, згідно з Функціональними обов'язками провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, затвердженими наказом РСЦ МВС в Полтавській області від 10.01.2017 №19 (у редакції наказу РСЦ МВС у Полтавській області від 04.02.2017 №44), провідний консультант-адміністратор, окрім приймання державних іспитів на право керування транспортними засобами, видачі та обміну водійських посвідчень, також, зокрема, здійснює прийом громадян з питань реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, видає реєстраційні документи і номерні знаки на ТЗ, проводить перевірку ТЗ, свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорту) та осіб, які звертаються за укладенням договору купівлі-продажу ТЗ, надає консультативну допомогу при заповненні договорів купівлі-продажу ТЗ, веде державний облік зареєстрованих ТЗ з використанням автоматизованих інформаційних систем та книг обліку, надає швидкі, якісні та професійні послуги для задоволення потреб населення, здійснює видачу та продовження свідоцтв про допущення ТЗ до перевезення небезпечних вантажів, тощо /а.с. 130-135/.

В результаті порівняння посадових обов'язків по кожній із зазначених вище посад суд дійшов висновку, що коло посадових обов'язків провідного консультанта-адміністратора більш широке, ніж коло обов'язків провідного спеціаліста ТСЦ. Відтак, на переконання суду, для здійснення більш широкого спектру робіт, зокрема, робіт щодо реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, укладення договорів купівлі-продажу транспортних засобів, кваліфікація ОСОБА_1, як особи, що хоч і обіймала до звільнення посаду провідного спеціаліста ТСЦ №5342 та має значний стаж роботи, є недостатньою, останній немає необхідного досвіду роботи у досить специфічному та важкому напрямку роботи ТСЦ, оскільки його попередня діяльність жодним чином не була пов'язана зі здійсненням реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, укладення договорів купівлі-продажу ТЗ.

Таким чином, суд вважає, що враховуючи відсутність у ОСОБА_1 переважного права на залишення на роботі, достатньої компетенції та кваліфікації у здійсненні функціональних обов'язків по нововведеній посаді провідного консультанта-адміністратора ТСЦ, а також наявність у останнього права на пенсійне забезпечення, РСЦ МВС в Полтавській області обґрунтовано прийнято рішення про його звільнення у зв'язку із скороченням штатів, що зафіксовано в наказі від 04.01.2017 №1к/тр.

Одночасно, суд вважає за доцільне відмітити, що у подальшому ОСОБА_1 було запропоновано продовжити роботу в РСЦ МВС в Полтавській області на посаді документознавця ТСЦ №5342 за строковим трудовим договором, оскільки останній знав основні напрямки діяльності підрозділу, мав уявлення про механізм оброблення та виконання документів, що надходять до ТСЦ.

На вказану пропозицію ОСОБА_1 погодився, про що 10.01.2017 написав відповідну заяву, у якій просив прийняти його за строковим договором на посаду документознавця 1 категорії ТСЦ №5342 РСЦ МВС в Полтавській області на строк з 11.01.2017 по 28.04.2017 /а.с. 98/.

На підставі зазначеної заяви наказом РСЦ МВС в Полтавській області від 10.01.2017 №2к/тр ОСОБА_1 з 11.01.2017 по 28.04.2017 було призначено за строковим трудовим договором на посаду документознавця 1 категорії ТСЦ №5342 з посадовим окладом у розмірі 2089 грн, установивши надбавку за високі досягнення в праці в розмірі 50 % посадового окладу та надбавку за стаж роботи в державних органах в розмірі 30 %, який становить 20 років 10 місяців 05 днів /а.с. 99/.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що приймаючи спірний наказ від 04.01.2017 №1 к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного спеціаліста територіального сервісного центру №5342 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову в повному обсязі складено 22 травня 2017 року.

Суддя С.О. Удовіченко