Справа № 815/4333/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4333/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Джабурія О.В.

суддів Вербицької Н.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі за позовом субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 до Ізмаїльської обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_2 звернулась з адміністративним позовом до Ізмаїльської обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області, в якому просила:

- скасувати податкові повідомлення-рішення Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області: від 07.06.2016 року № НОМЕР_1, від 07.06.2016 року № 003931301, від 07.06.2016 року № НОМЕР_2, від 07.06.2016 року № НОМЕР_3, рішення про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.06.2016 року за №000141301.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується із вказаними податковим органом порушеннями, адже згідно із п.177.2.ст.177 ПК України - об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Тобто виходячи зі змісту акту перевірки перевіряючи не змогли встановити номенклатуру проданих товарів, але обсяг валових доходів врахували в повному обсязі, а отримані первинні документи по валовим витратам взагалі не взяли до уваги, без жодних на то правових підстав.

Представник відповідача проти позову заперечував в обґрунтування заявленої правової надав суду письмові заперечення, в яких зокрема вказав, ФОП ОСОБА_2 неправильно зазначено суму витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу (документально підтверджених), суму сплаченого збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у річних деклараціях про майновий стан і доходи за 2013-2015рр., що призвело до заниження на 113925,48 грн. суми податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені нею позовні вимоги.

Згідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, проте про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлені наступні обставини.

У відповідності до п. 77.1. ст. 77 гл. 8 Податкового кодексу України, наказу від 14.04.2016р. №117, відповідно до направлення від 25.04.2016р. №118 Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області та плану-графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання на 2 квартал 2016р. головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2В.) вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., та законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2015 р. відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку № 1 до акту.

За наслідками проведеної планової виїзної перевірки складений акт № 1220/15-02-13-01/НОМЕР_4 від 26.05.2016 р., яким встановлені наступні порушення з боку ФОП ОСОБА_2:

- п. 44.3. Податкового Кодексу України, незабезпечення зберігання первинних облікових документів;

- п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, п.6 ст.128 Господарського кодексу

України, встановлено включення до декларацій про майновий стан і доходи за 2013-2015 рр. перекручених даних, неналежне ведення обліку доходів та витрат;

- п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

- п. 177.2 ст. 177, п. 177.4, пп. 177.5.3. п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, занижено зобовязання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2013р. в сумі 28895,20 грн., за 2014р. в сумі 26876,84 грн. та за 2015р. в сумі 58153,44 грн.;

- п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, занижено військовий збір в сумі 4847,46 грн. за 2015р.

- пп. 1, 4 ч. 2 ст. 6 та п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», занижено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності 2013-2015рр. в сумі 67 514, 21 грн. за 2013р., в сумі 63 163, 89 грн. за 2014р. та в сумі 88857,48 грн. за 2015р.

На підставі встановлених порушень Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.06.2016 року №, податкове повідомлення-рішення від 07.06.2016 року № 003931301, податкове повідомлення-рішення від 07.06.2016 року №, податкове повідомлення-рішення від 07.06.2016 року № та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.06.2016 року за №000141301.

Під час проведення означеної перевірки податковим органом виявлено розбіжності щодо правильності визначення валових витрат, відображених в декларації про доходи, з даними про суми валових витрат, які визначені в ході перевірки.

До валових витрат позивачем віднесено витрати на придбання продовольчих товарів, сплату за електроенергію, збір на розвиток виноградарства, ЄСВ та інші.

Згідно додатку 5 до розділу III податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013р. віднесено суму 185746 грн. та за 2014р. віднесено суму 172975 грн. у вигляді вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції (рядок 4), згідно додатку Ф4 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015р. ФОП ОСОБА_2 віднесено суму 323164,63 грн. у вигляді вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції (рядок 5).

Позивачем до перевірки не було надано щоденні контрольні стрічки по РРО МІNI-500.02МЕ НОМЕР_5 по реалізованому товару за 2013 2015 р.р.

Згідно наданих до перевірки зведених помісячно контрольних стрічок по реалізованому товару встановлено, що ФОП ОСОБА_2 проводила розрахункові операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України від 6 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». У звязку із чим, перевіркою неможливо встановити номенклатуру товару що був реалізований, його ціну та кількість.

Разом з тим, податковий орган звертався до позивача із письмовий запитом від 16.05.2016р. вих. № 3339/О/15-02-13 з питання щодо надання до перевірки контрольних стрічок РРО, які в ході проведення перевірки надані не були, про що складений акт від 19.05.2016 р. за № 1184/15021301/НОМЕР_4.

Як зазначає представник податкового органу, з поданих до перевірки первинних документів неможливо встановити з чого саме було отримано валовий дохід, що в свою чергу унеможливлює повязання наданих до перевірки ФОП ОСОБА_2 документів на придбання продовольчих товарів за 2013 - 2015 рр. з господарською діяльністю.

Відповідач вказує на те, що ФОП ОСОБА_2 невірно зазначено суму витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу (документально підтверджених), суму сплаченого збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у річних деклараціях про майновий стан і доходи за 2013 - 2015 рр. що призвело до заниження на 113925,48 грн. суми податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності.

Згідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_2 у періоді, що перевірявся, була платником військового збору.

У 2015р. військовий збір утримувався у розмірі 1,5 % із суми чистого доходу від підприємницької діяльності, всього за період, який перевірявся, ФОП ОСОБА_2 сплачено 248,58 грн. військового збору.

При цьому, перевіркою встановлено заниження суми військового збору за 2015 р. в сумі 4847,46 (5096,04 грн. - 248,58 грн.).

Перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок, встановлені розбіжності.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% за період з січня 2011р. по травень 2012р. та у розмірі 36,6% за період з червня 2012р. по грудень 2015р., встановлені порушення,. внаслідок неправильного визначання чистого доходу (бази оподаткування ЄСВ) у звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013-2015рр. занижено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності в сумі 67514,21 грн. за 2013р., в сумі 63163,89 грн. за 2014р. та в сумі 88857,48 грн. за 2015р.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб-підприємців визначений ст. 177 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Пунктом 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України визначено перелік витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування.

Відповідно до п. 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», субєкти господарювання зобовязані проводити розрахункові операції через РРО тільки з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Закон не містить відомостей щодо програмування, при цьому для роздрукування розрахункового документу, який містить обов'язкові реквізити, РРО треба перевести у відповідний режим роботи (запрограмувати).

Перелік обов'язкових реквізитів установлений Положенням № 1. У разі відсутності хоч би одного з таких реквізитів, а також недотримання сфери призначення документ не є розрахунковим (п. 2.1 Положення № 1).

Тобто, попереднє програмування РРО це обовязкова умова його використання на території України. В іншому випадку, п. 6 статті 17 Закону про РРО передбачає накладення фінансових санкцій на такого субєкта господарювання.

Кожному субєкту господарювання, який здійснює розрахунки з використанням РРО, потрібно мати на увазі, що попередньому програмуванню підлягають тільки найменування та ціна реалізованого товару (послуги), при цьому кількість товару заздалегідь програмувати не потрібно.

Проте, субєкт господарювання повинен забезпечити належний облік кількості реалізованих товарів через РРО це означає, що касир повинен забезпечити, щоб у чеку було відображено кількість товару, який був проданий покупцю. Суть програмування полягає в тому, що кожному виду товару, наявного в продажу, надається код, за допомогою якого (при введенні коду вручну або при скануванні з упаковки) можна визначити назву і ціну товару, яка буде відображена в чеку РРО.

Разом з тим, програмувати найменування товару потрібно так, щоб назва товару відображало споживчі ознаки товару і однозначно давало можливість здійснити ідентифікацію товару. Тобто, якщо субєкт господарювання продає шоколадки, то найменування товару в чеку РРО, крім марки шоколадок («Корона», «Мілка»), має містити назву виду товару (наприклад, шоколадка «Корона»).

СПД, що здійснюють розрахункові операції із застосуванням РРО, зобов'язані друкувати на РРО (за винятком автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки, що передбачено п. 10 ст. 3 Закону про РРО.

Контрольна стрічка - це документ, надрукований РРО, який містить копії надрукованих цим реєстратором розрахункових документів (ст. 2 Закону про РРО). Контрольна стрічка повинна друкуватися в єдиному робочому циклі з касовими чеками без повторного його використання. При застосуванні портативних РРО дозволяється друкувати контрольну стрічку перед друкуванням фіскального звітного чека (2-звіту), якщо таке передбачене технічними можливостями РРО.

Таким чином, перед початком роботи крім чекової стрічки СПД зобов'язаний установити контрольну стрічку.

Крім того, згідно із Законом про РРО, зберігати контрольну стрічку на місці проведення розрахункових операцій необхідно протягом 3 днів. Потім така стрічка зберігається протягом 3 років у господарській одиниці.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 не дотримується встановленого порядку зберігання контрольних стрічок у господарській одиниці.

Апелянтом було надано суду довідку № 44/4-3863 від 06.05.2016 р. Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області, з якої вбачається що в ніч на 26.04.2014 р. невідома особа викрала матеріальні цінності з магазину розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Московська, 79, та належного ФОП ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта про відсутність (викрадення) розрахункових документів (контрольних стрічок) за період з 01.01.2013 р. 26.04.2014 р., оскільки такі документи не відносяться до матеріальних цінностей. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Первинні документи можуть бути створені як у письмовій, так і в електронній формі.

Також апелянтом не було надано належних доказів про викрадення, а саме: переліку викраденого, задокументованого у встановленому законом порядку в рамках заявленого кримінального провадження № 0001283.

Стосовно періоду з 27.04.2014 р. по 31.12.2015 р. апелянт вказує, що втратив контрольні щоденні стрічки. В підтвердження вказаного надає заяву на адресу Керівника Ізмаїльської ОДПІ, з проханням надати інформацію про кожен надрукований розрахунковий документ, а саме: що було реалізовано та по якій ціні, за період з 22.10.2015 р. по 31.12.2015 р. включно.

Крім того, надано довідку про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 22.10.2015 р. № 1507, згідно якої була встановлена нова версія програмного забезпечення РРО 52-12, яка надає можливість направлення до ДПІ контрольних стрічок.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ФОП ОСОБА_2 не дотримувалась у періоді, що перевірявся, порядку здійснення та зберігання щоденної контрольної стрічки РРО, що мало наслідком встановлення порушень відображених у ОСОБА_1 перевірки № 1220/15-02-13-01/НОМЕР_4 від 26.05.2016 р. та прийняттям оскаржуваних рішень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем у повному обсязі доведено правомірність оскаржуваних рішення, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян