Справа № 623/1020/17
Суддя: Одарюк М. П.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/1020/17
Номер провадження 2-а/623/92/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд в Харківській області

в складі головуючого судді: Одарюка М.П.

при секретарі: Костенко В.В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізюмського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в :

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Ізюмськеого міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі ДВС) про скасування постанови про накладення арешту на майно, мотивуючи свої вимоги ти, що в лютому 2017 року про те, що постановою від 11 жовтня 2012 року на його майно накладений арешт та оголошена заборона на його відчуження відділом ДВС. Зазначив, що постановою ДВС арешт було накладено на все його майно за невиконання постанови ВДАІ про сплату штрафу в сумі 340,00 грн., про який він нічого не знав. Відповідно до листа ДВС йому стало відомо, що копії постанови про накладення арешту на майно немає можливості надати, оскільки дане виконавче провадження знищено за строком давності. Позивач просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог скасувати постанову про накладення арешту на все його майно від 11 жовтня 2012 року, винесену державним виконавцем ДВС, при закінченні виконавчого провадження державний виконавець в порушення вимог закону не зазначив про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Крім того, розмір стягуваної суми є неспівмірним із накладенням арешту на все майно боржника.

Представник позивача, ОСОБА_3 надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, за обставин, викладених у позовній заяві, просив скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на все його майно від 11 жовтня 2012 року.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти уточнених позовних вимог.

Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2012 року державним виконавцем ДВС на виконання постанови ВДАІ від 09 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 340,00 грн. штрафу, накладено арешт на все його майно (а.с.8,9).

Відповідно до листа ДВС № 1594 від 02.03.2017 року, у зв'язку із знищенням за строком давності виконавчого провадження з виконання постанови ВДАІ від 09 лютого 2012 року, неможливо надати копію постанови про накладення арешту на майно боржника (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови, державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Тобто, при накладенні арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

У оскаржуваній постанові державним виконавцем накладено арешт на все майно ОСОБА_2, хоча в самій постанови зазначено, що сума стягнень з ОСОБА_2 за виконавчим документом, виданим ВДАІ становить 340,00 грн.

Таким чином, застосований засіб забезпечення виконавчого провадження не співмірний із сумою, що стягується, що суперечить вимогам ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, відповідачем не спростовується той факт що станом на день подачі позову до суду у позивача є відкрите виконавче провадження зі сплати штрафу у розмрі 340,00 грн. або поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює принцип мирного володіння майном та визнає право держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів.

Втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982р.).

Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобовязує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності (рішення ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі»).

На підставі викладеного, враховуючи, що представник відповідача повністю визнав уточнений адміністративний позов, що не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод чи інтересів, відсутні правові підстави для подальшого арешту на майно боржника, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а постанова державного виконавця про накладення арешту - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 100, 112, 158, 159, 160-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони відчуження від 11 жовтня 2012 року, ВП № 33817697.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М. П. Одарюк