Справа № 210/4914/15-а(2-а/210/6/17)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2017 рокусправа № 210/4914/15-а(2-а/210/6/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2017 року по справі № 210/4914/15-а за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив зобовязати відповідача перерахувати пенсію з Кс=0,58 (різниця: 0,58-0,41083=0,16917) і понаднормовий стаж 33 роки (різниця 33 роки 16 років = 17 років) і доплатити недодану пенсію в повному обсязі, а також в подальшому нараховувати пенсію згідно з Кс=0,58 і понаднормовим стажем 33 роки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не враховує стаж позивача за Списком № 2 з подвійним коефіцієнтом.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що відповідачем неправильно проведено розрахунок його пенсії, оскільки період його роботи на посадах передбачених Списком №2 (13 років 05 місяців 19 днів) повинен бути зарахований у страховий стаж у подвійному розмірі, у звязку з чим, коефіцієнт стажу при розрахунку його пенсії повинен становити 0,58, а понаднормовий стаж повинен становити 33 роки.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Криворізькому південному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, яке є правонаступником УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області де з 21 серпня 1991 року отримує пенсію за віком (а.с.80).

Загальний стаж позивача складає 29 років 1 місяць 4 дні, стаж зараховано по 05 березня 1990 рік. З них до пільгового стажу позивача за Списком №1 зараховано - 12 років 4 місяці 15 дні, а саме: пільговий стаж з 20 січня 1964 року по 16 березня 1964 року, підземним робочим очисного забою на шахті 3-5 Сокологорівка Тресту Першотравенськвугілля, та пільговий стаж з 02 грудня 1974 року по 19 лютого 1987 року, вальцовщиком на сортопрокатному цеху Тресту Першотравенськвугілля (том 1 а.с.9, 28-30).

Відповідно до розпорядження № 118967 від 19.12.2013 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахуванням, зокрема, стажу за Списком №1 - 12 років 4 місяці 15 днів. Розрахований коефіцієнту стажу склав 0,41083 (493 місяці); доплати за понаднормовий стаж 16 років (том 1 а.с. 9).

Вважаючи що відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу по Списку № 1 період проходження служби в лавах збройних сил 3 роки 1 місяць, а також не зараховано в подвійному розмірі стаж роботи по Списку № 2 13 років 05 місяців 19 днів, позивач звернувся до суду з позовом.

Після звернення до суду розпорядженням № 118967 від 04.02.2016 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахуванням, зокрема, включення до стажу за Списком №1 періоду проходження служби в лавах збройних сил 3 роки 1 місяць, в наслідок чого коефіцієнт стажу збільшився до 0,44083 (529 місяці) з визначенням доплати за понаднормовий стаж 19 років (том 1 а.с. 147). Тобто, ця частина позовних вимог добровільно виконана відповідачем.

Не погоджуючись із діями відповідача, щодо не зарахування в подвійному розмірі стажу роботи по Списку № 2 13 років 05 місяців 19 днів, позивач подав до суду уточнений адміністративний позов, в якому просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнту стажу 0,58 та понаднормового стажу 33 роки.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що додаткового зарахування по одному року за кожний повний рік стажу роботи за Списком №2, діючим законодавством та законодавством що діяло раніше не передбачено, а понаднормативний стаж позивача складає 19 років за який позивачу вже збільшено розмір пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Згідно з абзацом 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На час призначення позивачу пенсії порядок призначення пенсій було врегульовано «Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590.

Проте, нормами «Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590, як і нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачена можливість зарахування стажу роботи по Списку № 2 у подвійному розмірі.

Таким чином, доводи апелянта про необхідність зарахування стажу роботи по Списку №2 (13 років 05 місяців 19 днів) у подвійному розмірі, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Статтею 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) / (100% х 12) де:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%

Як вбачається з матеріалів справи, загальний стаж роботи позивача становить: 29 років 1 місяць + 15 років (додатково зараховано по одному року за кожний повний рік стажу роботи за Списком №1) = 44 роки 1 місяць = 529 місяців., отже розрахунковий коефіцієнт стажу для розрахунку пенсії дорівнює 0,44083 (до застосування підвищуючи коефіцієнтів).

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнту стажу 0,58.

Оскільки загальний стаж позивача 44 роки 1 місяць, а ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було визначено, що мінімальний страховий стаж для чоловіків становить 25 років, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зарахування понаднормативного стажу 19 років є правомірними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2017 року по справі № 210/4914/15-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко