Справа № 2-а-671/07/1512
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2011 р.Справа № 2-а-671/07/1512

Категорія:6.2.1Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

секретар Ханділян Г.В.,

за участю прокурора - Ейсмонт І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу заступника прокурора Київського району м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 26 липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", Управління Держкомзему у м. Одесі при Державному комітеті України із земельних ресурсів, третя особа ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись з позовом, в якому просили суд постановити рішення за яким визнати дії Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», щодо відмови позивачам, у приватизації земельних ділянок площею 0,090212 га та 0,080237 га відповідно, неправомірними; визнати, що вони мають право на безоплатне придбання у власність земельних ділянок площею 0,090212 га та 0,080237 га відповідно, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 165, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; зобов'язати Одеське управління земельних ресурсів Держкомзему видати державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,090212 га, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 165, та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,080237 га, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 165; зобов'язати Одеську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,90212 га, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 165, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; зобов'язати Одеську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,080237 га, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 165, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Свої вимоги позивачки обґрунтовували тим, що вони є власниками 8/1000 та 5/1000 частин будівель санаторія ім. Горького відповідно, що розташовані за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 165. Це підтверджується договорами дарування: від 12 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 6125, та відповідно за № 6128.

8/1000 частин будівель санаторія ім. Горького, що належать ОСОБА_1, розташовані на земельній ділянці площею 0,090212 га, а 5/1000 частин будівель санаторія їм. Горького, що належать ОСОБА_2, розташовані на земельній ділянці площею 0,080237 га.

У січні 2007 року позивачки звернулись за консультацію з питання приватизації земельних ділянок до ДП ОРФ «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам», де їм повідомили, що для приватизації земельної ділянки крім наявних в них правовстановлюючих документів вони повинні отримати згоду від суміжних землекористувачів на приватизацію зазначених земельних ділянок. У січні 2007 року з відповідним проханням вони звернулись до суміжного з нашими земельними ділянками землекористувачу - ОСОБА_3І, але остання повідомила позивачам, що згоди своєї вона не дає, тому що вона позивачів не знає, крім того у неї немає на це часу.

Наведене, на думку позивачів, позбавляє їх можливості реалізувати право на приватизацію земельних ділянок, призначених для обслуговування їхніх 5/1000 та 8/1000 частин будівель санаторія ім. Горького, так як без згоди третьої особи їх звернення з питання приватизації земельних ділянок не буде розглянуто в органах державної влади та місцевого самоврядування.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26 липня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були задоволені.

Визнано дії Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», щодо відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у приватизації земельних ділянок площею 0,090212 га та 0,080237 га відповідно, неправомірними.

Визнано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, мають право на безоплатне придбання у власність земельних ділянок площею 0,090212 га та 0,080237 га відповідно, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 165, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Зобов'язано Одеське управління земельних ресурсів Держкомзему видати державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,090212 га, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 165.

Зобов'язано Одеське управління земельних ресурсів Держкомзему видати державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,080237 га, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 165.

Зобов'язано Одеську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,90212 га, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 165, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Зобов'язано Одеську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,080237 га, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 165, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Не погоджуючись з даною постановою суду заступник прокурора Київського району м. Одеси подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі заступника прокурора Київського району м. Одеси зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договорів дарування від 12 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 6125, та відповідно за № 6128 позивачки набули право власності на 8/1000 та 5/1000 частин будівель санаторія ім. Горького відповідно, що розташовані за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 165. Вказані частини будівель були ними зареєстровані у КП «ОМБТІ та РОН» 20.06.2006 року, про що кожна з позивачок має відповідний витяг за № 11282980 та 11282824 відповідно та отримали технічні паспорти.

Після вказаного позивачки звернулися до відповідних органів земельних ресурсів та отримали згоду на приватизації земельних ділянок, на яких розташовані належні їм будівлі, також позивачі отримали узгоджений план меж земельних ділянок із суміжниками.

Вирішуючи питання, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів.

Згідно ст.79 Земельного кодексу України, земельна ділянка, яка підлягає приватизації - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею діл гаки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України громадянин України має право на безоплатне отримання у власність земельних ділянок у межах норм, встановлених ЗКУ один раз по кожному виду цільового використання.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 гектара в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. А згідно ст.126 право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Згідно з ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

У відповідності до п. 12 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження по розпорядженню землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради. Органом, створеним для реалізації цих повноважень в м. Одесі, є Одеське міське управління земельних ресурсів, до якого позивачі зверталися зі своїм клопотанням.

Згідно Наказу Державного комітету України то земельних ресурсах від 02 липня 2003 року за № 174 "Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель" видача та реєстрація державних актів на право власності на земельні ділянки покладена на структурні підрозділи Центру державного земельного кадастру, що в межах міст: Одеса здійснює Одеська регіональна філія державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова у приватизації земельних ділянок позивачів відповідними земельними органами на підставі не погодження на приватизацію земельних ділянок з боку третьої особи безпідставна, так як ОСОБА_3 не надала на їх адресу аргументовану відповідь щодо відмови в наданні відповідної згоди.

Проте з такими висновками погодитись не можна з огляду на таке.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовними вимогами щодо визнання дії по відмові у приватизації земельних ділянок неправомірними; визнання за позивачами права на безоплатне придбання у власність земельних ділянок; зобов'язання видати державний акт на право власності на земельну ділянку; зобов'язання зареєструвати за позивачами права власності на земельну ділянку,

Статтею 81 Земельного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав набуття права власності на земельні ділянки, а саме: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної ділянки чистки (паю).

Згідно ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Отже, питання щодо передачі у власність громадян земельних ділянок, розташованих в межах м. Одеси, вирішується виключно на пленарних засіданнях Одеської міської ради.

Як убачається із матеріалів справи Одеська міська рада таке рішення не приймала та не залучалася до розгляду вказаної справи в якості відповідача, хоча в ході розгляду даної справи вирішувалися питання, віднесені до виключної компетенції Одеської міської ради, як органу місцевого самоврядування.

Таким чином, позивачі звернулись за захистом свого права до неналежних відповідачів, які у свою чергу не порушували їх прав та свобод в силу відсутності відповідної компетенції.

А відтак, позивачами обраний хибний спосіб захисту, оскільки відповідачі у справі не порушували права та свободи позивачів, внаслідок чого, у задоволенні такого адміністративного позову необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, постанова Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2007 року винесена в порушення норм матеріального та процесуального права та підлягає безумовному скасуванню.

Доводи представника ОСОБА_1 про наявність рішення Одеської міської ради №1624-ХХІІІ від 10.08.2000 року (а.с.103) щодо передачі у приватну власність вказаних земельних ділянок, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріалами справи підтверджено, що спірні земельні ділянки не мають жодного відношення до земельних ділянок, зазначених у вищевказаному рішенні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи, неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, тому, керуючись п. 3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київського району м. Одеси задовольнити .

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 26 липня 2007 року у справі № 2-а-671/07/1512 скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", Управління Держкомзему у м. Одесі при Державному комітеті України із земельних ресурсів, третя особа ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в повному обсязі 14 листопада 2011 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян