Справа № 2-а-398/11/1522
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2011 р.Справа № 2-а-398/11/1522

Категорія: 10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковлева Ю.В.

судді Жука С.І.

судді Запорожана Д.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 17.12.2010 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду в Одеській області про «зобов'язання вчинити певні дії». Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2011 року позовні вимоги позивача за період з 01 січня 2000 року по 31 груденя 2004 року та з 01 січня 2005 по 16 червня 2010 року залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Справа була розглянута за відсутності сторін в порядку скороченого провадження.

Ухвалою суду від 02 березня.2011 року позовні вимоги в частині визнання бездіяльності відповідача та зобов'язання нарахувати і виплатити щомісячну допомогу з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2004 року та з 01 січня 2005 року по 16 червня 2010 року було залишено без розгляду.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області були задоволені частково.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії як інваліду 2-ї групи відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 17 червня 2010 року по 17 грудня 2010 року і надалі згідно-чинного законодавства.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також інвалідом 2-ї групи, що підтверджується копіями посвідчень серії А №114360с вкладки № 649620с, ААБ №016057, ААД№309887.

Згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»позивачу, як інваліду 2-ї групи, захворювання якого пов язане з Чорнобильською катастрофою, призначена пенсія не може бути меншою, ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинна бути призначена у розмірі 75% від розміру мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про державний бюджет України на 2010 рік»та «Про Державний бюджет України на 2011 рік» встановлено мінімальний розмір пенсії 695 гривень у січні - березні 2010 року, 706 гривень у квітні - червні 2010 року, 709 гривень у липні - вересні 2010 року, 723 гривні у жовтні - листопаді 2010 року, 734 гривні у грудні 2010 року та 750 гривень у січні 2011 року.

Згідно з рішеннями Конституційного суду України №6-рп від 09.07.2007 року та №10-рп від 22.05.2008 року зупинення Законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає Конституції України, Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону України про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупинити дію окремих законів України, змінювати будь - яким чином визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Вказані рішення підтверджені і ч. 3 ст. 22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до мчинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 231-V від 05.10.2006 року, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»був доповнений ст. 71, згідно з якою дія положень вищевказаного Закону не може призупинитись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Цим же Законом встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд 1-ї інстанції вірно врахував, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», так як іншого нормативно - правового акта, який визначав би цей або встановлював інший розмір немає.

В частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійснювати позивачу перерахування виплат до пенсії в подальшому, колегія суддів вважає за необхідне відмовити з огляду на те, що розглядається справа з приводу тих правовідносин, що сталися, і не можливо прогнозувати дії відповідача на майбутнє.

У звязку з чим оскаржувана постанова суду 1-ї інстанції підлягає зміні, оскільки суд по суті правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201 та ч. 2 ст. 205 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії змінити.

Викласти резолютивну частину вищевказаної постанови у наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії як інваліду 2-ї групи відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 17 червня 2010 року по 17 грудня 2010 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий:/підпис/ОСОБА_2
Суддя:/підпис/ОСОБА_3
Суддя:/підпис/ОСОБА_4