Справа № 823/1775/16
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1775/16 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Лисенко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом комунального навчального закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради» до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: Черкаська обласна рада про скасування постанови про опис та арешт,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2016 року комунальний навчальний заклад «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради» звернувся до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: Черкаська обласна рада про скасування постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Кишки В.С. від 11.11.2016 про опис та арешт майна.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Кишки В.С. від 11.11.2016 про опис та арешт майна боржника - комунального навчального закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради». Стягнуто із Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь комунального навчального закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради» сплачений судовий збір у сумі 1378 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, представник Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, без фіксації судового процесу.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження №50158619 про стягнення з комунального навчального закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради» на користь стягувачів борг у тому числі по заробітній платі на загальну суму 162145,34 грн.

У строк наданий для самостійного виконання рішення суду боржником не виконано.

11 листопада 2016 року Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Кишкою В.С. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №50158619 було винесено постанову про опис та арешт майна боржника - комунального навчального закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради».

Не погоджуючись з зазначеною постановою державного виконавця комунальний навчальний заклад «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради» звернувся до суду з зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та протиправність постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника, оскільки державним виконавцем не враховано ту обставину, що описане та арештоване майно є комунальною власністю.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п.6 ч.3 ст.18 зазначеного Закону).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи на виконання рішень судів та відповідно поданих заяв стягувачів були відкриті виконавчі провадження по стягненню з комунального навчального закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради» заборгованості по заробітній платі, які в подальшому були об'єднані в зведене виконавче провадження.

Як встановлено, судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами у справі позивачем, як боржником у вищезгаданих виконавчих провадженнях у строки надані державними виконавцями для добровільного виконання виконавчих документів - не виконанні, заборгованість перед боржниками не сплачена.

З огляду на зазначене, у межах наявних на примусовому виконанні виконавчих проваджень державним виконавцем на виконання рішень суду були здійсненні дії щодо їх виконання, в тому числі шляхом опису та арешту майна боржника.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з постановою про опис та арешт майна від 11.11.2016 описане та арештоване майно було передане на відповідальне зберігання керівнику Черкаського обласного інституту ОСОБА_3 Будь яких зауважень щодо зазначених дій в постанові зазначено не було.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов'язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови державним виконавцем описано і накладено арешт на таке майно позивача: системні блоки в кількості 14 (чотирнадцять) шт., клавіатури до комп'ютерів в кількості 14 (чотирнадцять) шт., 9 (дев'ять) ноутбуків марки «ASUS», монітори марки «PHILIPS» в кількості 13 (тринадцять) шт., мишки до комп'ютерів в кількості 14 (чотирнадцять) шт., видавничий центр. Зазначений арешт було здійснено в присутності посадової особи позивача та передано описане та арештоване майно на відповідальне зберігання керівнику Черкаського обласного інституту ОСОБА_3

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог та визнаючи неправомірною постанову державного виконавця суд першої інстанції посилався лише на те, що майно опис та арешт якого було здійснено оскаржуваною постановою є спільною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст Черкаської області, а не боржнику - комунальному навчальному закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради».

Разом з цим, як під час здійснення опису та арешту майна державним виконавцем так і в подальшому позивачем не було надано жодних підтверджуючих документів, що описане майно не належить комунальному навчальному закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради», а є спільною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст Черкаської області. В оскаржуваній постанові відсутні зауваження щодо опису та арешту майна.

Нормами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1.4 Статуту комунального навчального закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради» інститут є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційний рахунок у ГУДКСУ у Черкаській області, установах банків, круглу печатку, власним найменуванням та ідентифікаційним номером, печатки структурних підрозділів, тощо. Інститут має відокремлене майно, земельні ділянки, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав.

Згідно з пунктом 6 Статуту матеріально-технічна база інституту включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспорті засоби, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено у самостійному балансі Інституту.

Здійснюючи право господарського відання, Інститут використовує закріплене за ним майно, у тому числі для провадження господарської діяльності (п.6.3 Статуту).

Суд звертає увагу, що доказів та які б підтверджували що перелічене майно в постанові опису та арешту не може бути описане або арештоване в порядку виконання рішень суду у виконавчому провадженні до суду позивачем не надано.

Відповідно до норм статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов'язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування.

Так, відповідно в оскаржуваній постанові державного виконавця про опис та арешт майна визначено, що на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним (відчуження, розкрадання), а описане майно прийняв на відповідальне зберігання керівник Черкаського обласного інституту ОСОБА_3

Таким чином, системний аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що підстав для обмеження або заборони здійснення опису та арешту майна та відповідного задоволення позову про скасування постанови державного виконавця не має.

В свою чергу положеннями статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Проте всупереч твердженням позивача, що зазначене майно є спільною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст Черкаської області, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

А тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для скасування постанови від 11.11.2016 про опис та арешт майна, як просить позивач у своїй позовній заяві, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Водночас на підтвердження своїх позовних вимог щодо протиправності постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Кишки В.С. від 11.11.2016 про опис та арешт майна боржника представником позивача були надані копії платіжних доручень від 26.12.2016 №546 на суму 15759,61 грн., від 21.03.2017 №66 на суму 10688,41 грн., від 26.12.2016 №547 на суму 2755,00 грн., однак зазначені копії платіжних доручень лише підтверджують виконання боржником своїх зобов'язань вже після проведення виконавцем дій про опис та арешт майна, та свідчать про часткове погашення боргу перед стягувачами та жодним чином не спростовують законних та обґрунтованих дій державного виконавця при прийнятті постанови від 11.11.2016 про опис та арешт майна боржника

Відповідно до статті 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову комунального навчального закладу «Черкаський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради» до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: Черкаська обласна рада про скасування постанови про опис та арешт майна - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.