Справа № 2а-5794/11/2670
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2017 р. м. Київ К/9991/57258/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
Пасічник С.С.,
Стародуба О.П.,
Швеця В.В.,

за участю секретаря Лопушенко О.В.,

за участю представника відповідача Петросюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про перерахунок грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо невчинення дій по перерахуванню грошового забезпечення згідно норм чинних нормативно-правових актів та наказів; зобов`язання скасувати накази, на підставі яких було проведено нарахування надбавки за виконання особливо-важливих завдань та безпосередню розробку проектів нормативно-правових актів, та видати наказ про виплату зазначеної надбавки з 01.01.2008р. по 25.11.2008р. в розмірі 95% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років; зобов`язання здійснити донарахування належних позивачеві (виходячи з розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 95%) сум грошового забезпечення за період з 01.01.2008р. по 25.11.2008р. та виконати всі інші дії, пов`язані із зазначеним перерахунком.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2011р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2012р., позов задоволено частково: зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України через структурні підрозділи здійснити донарахування ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 95 % за період з липня по жовтень 2008 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями в частині задоволення позовних вимог, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив судові рішення у вказаній частині скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Міністра оборони України №1059 від 18.11.2008р. начальника організаційно-планового відділу-заступника начальника фінансово-економічного управління Командування сил підтримки Збройних Сил України підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас відповідно до п.п.«в» п.63 (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2008р. №226 підполковника ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини з 25.11.2008р.
Відповідно до наказу Міністра оборони України від 19.02.2008р. №56 «Про виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцям, які безпосередньо розробляють, проводять експертизу нормативно-правових актів» розмір надбавки за типовою посадою заступника начальника управління Командування сил підтримки Збройних Сил України з 01.01.2008р. встановлено в розмірі 95%.
З 01.01.2008р. по 18.03.2008р. позивач отримував передбачену вищезазначеним наказом надбавку в розмірі 50% через невидання відповідного наказу командуванням сил підтримки Збройних Сил України.
Наказом Міністра оборони України від 01.07.2008р. №324 «Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 19.02.2008р. №56» зазначену вище надбавку встановлено в розмірі 75% й саме в такому розмірі позивач отримував її в період з 01.07.2008р. по 25.11.2008р.
Наказом Міністра оборони України від 08.12.2008р. №607 (який введено в дію з 01.07.2008р.) внесено зміни до наказу Міністра оборони України від 19.02.2008р. №56 та за посадою, яку займав позивач, встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 95%.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що відмова у виплаті позивачеві належної йому надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 95% за період, коли він проходив військову службу, з посиланням на те, що на дату видання Міністром оборони України наказу від 08.12.2008р. №607 він вже був звільнений зі служби в запас, погіршує його становище порівняно з іншими військовослужбовцями, що продовжували проходити військову службу та яким здійснено перерахунок зазначеної надбавки на підставі цього наказу.
Колегія ж суддів Вищого адміністративного суду України, здійснивши касаційний перегляд справи, вказує на таке.
Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
07.11.2007р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (далі Постанова №1294), яка набрала чинності з 01.01.2008р.
Пунктом 5 Постанови №1294 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а тим, що безпосередньо розробляють, проводять експертизу проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні структурні підрозділи, військовослужбовцям органів (підрозділів) Державної прикордонної служби, Морської охорони, що безпосередньо забезпечують охорону ділянок кордону, здійснюють прикордонний контроль і пропуск через кордон, військовослужбовцям Служби безпеки, які безпосередньо здійснюють заходи, пов`язані з виконанням завдань державної безпеки, військовослужбовцям розвідувальних органів, які безпосередньо виконують функції з добування інформації, забезпечують та беруть участь у спеціальних заходах, спрямованих на підтримку національних інтересів, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за виконання спеціальних завдань, пов`язаних з антитерористичною діяльністю, особам начальницького складу слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, військовослужбовцям Служби безпеки за службу на посадах слідчих, особам рядового і начальницького складу підрозділів міліції громадської безпеки за службу на посадах старших дільничних, дільничних і помічників дільничних інспекторів міліції та підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначаються залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань. У разі несвоєчасного або низькоякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується.
Відповідно до Постанови №1294 наказом Міністра оборони України від 11.06.2008р. №260, який застосовується з 01.01.2008р., затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008р. за №638/15329), згідно з п.15.1 якої особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачується надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірах до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
За змістом п.15.2 цієї ж Інструкції військовослужбовцям, зазначеним у пункті 15.1 цієї Інструкції, які проходять службу в центральному апараті Міністерства оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванні сил підтримки Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України, Об`єднаному оперативному командуванні, та за своїми функціональними обов`язками безпосередньо розробляють, проводять експертизу проектів законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, міжнародних договорів, наказів Міністра оборони України (за винятком наказів організаційно-розпорядчого характеру), надбавка за виконання особливо важливих завдань виплачується в розмірах до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Розміри надбавки за виконання особливо важливих завдань установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, яке оформлюється наказом Міністра оборони України (пункт 15.4). Військовослужбовцям, зазначеним у пункті 15.2 цієї Інструкції, надбавка за виконання особливо важливих завдань виплачується за умови: проходження служби у відповідному структурному підрозділі (органі військового управління), на яке положенням про цей структурний підрозділ (орган військового управління) покладено завдання щодо розробки проектів нормативно-правових актів та здійснення експертизи таких актів; якщо функціональними обов`язками за посадою передбачені завдання щодо безпосередньої розробки проектів нормативно-правових актів та здійснення експертизи таких актів (пункт 15.5). Підставою для виплати військовослужбовцям надбавки за виконання особливо важливих завдань є наказ командира військової частини (командирам військових частин накази вищих командирів /начальників/) про вступ до виконання обов`язків за посадою (основною чи тимчасово виконуваною), у якому зазначається розмір надбавки (пункт 15.14). Перелік типових посад військовослужбовців, зазначених у пункті 15.2 цієї Інструкції, затверджується наказом Міністра оборони України (абзац 4 пункту 15.15).
Отже, відповідно до вказаних норм законодавства необхідними передумовами виплати надбавки за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцям, які безпосередньо розробляють, проводять експертизу проектів нормативно-правових актів є наявність положення про структурний підрозділ, де було б передбачено, що одним із завдань цього підрозділу є розробка проектів нормативно-правових актів та здійснення експертизи таких актів, при цьому військовослужбовець відповідно до посади, функціональних обов`язків безпосередньо розробляє проекти нормативно-правових актів та здійснює їх експертизу. Крім того, для виплати надбавки обов`язковими є відповідний наказ Міністра оборони України, яким визначається перелік посад та розмір надбавки, а також наказ командира відповідного військового формування із зазначенням розміру надбавки в межах визначених наказом Міністра оборони України з урахуванням наявного фонду грошового забезпечення.
Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір у даній справі та посилаючись на наказ Міністра оборони України від 08.12.2008р. №607 як підставу для виплати позивачеві надбавки за виконання особливо важливих завдань, ані питання видання Командуванням сил підтримки Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) наказу щодо встановлення цієї надбавки та визначення її розміру тощо, починаючи з 01.07.2008р., ані положення про структурний підрозділ, в якому працював позивач, де було б передбачено, що одним із завдань цього підрозділу (та безпосередньо позивача) є розробка проектів нормативно-правових актів та здійснення їх експертизи, не досліджували.
Посилання ж суду першої інстанції як на підставу відмови в задоволенні позову за період з 01.01.2008р. по 01.07.2008р. на неподання позивачем доказів його безпосередньої участі у розробці та проведенні експертизи нормативно-правових актів не узгоджуються з приписами ч.2 ст.71 КАС України, за змістом якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Разом з тим, як вже вказувалось в цій ухвалі, в позовній заяві ОСОБА_1 заявлялась вимога про проведення йому перерахунку та виплати надбавки за виконання особливо-важливих завдань та безпосередню розробку проектів нормативно-правових актів в розмірі 95% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років за період з 01.01.2008р. по 25.11.2008р., проте, розглядаючи справу, суди встановили дійсні розміри отримуваної позивачем надбавки лише за період з 01.01.2008р. по 18.03.2008р. та з 01.07.2008р. по 25.11.2008р., залишивши поза увагою як факт її виплати як такої, так і розмір останньої у період служби позивача з 19.03.2008р. по 30.06.2008р.
Крім того, задовольняючи позовні вимоги по жовтень 2008 року (а не по 25.11.2008р. як просив ОСОБА_1 ), суд першої інстанції будь-яких мотивів з цього приводу не навів й зазначений недолік судом апеляційної інстанції усунутий не був.
За наведеного, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що суди попередніх інстанцій, не дослідивши всіх обставин даної справи, дійшли передчасного висновку по суті спору.
За правилами ч.2 та ч.4 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зважаючи на те, що допущені судами порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому слід дослідити усі обставини і прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Керуючись ст.ст.210, 220, 221, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України задовольнити частково.
Постанову Окружного адміністративного суду від 19 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.