Справа № 464/8230/16-а
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8230/16-а
пр.№ 2-а/464/96/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарях Калітовської А.Б., Бондар Н.С., Лобко А.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління державної інспекції з питань праці у Львівській області Державної інспекції України з питань праці про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

14.11.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанову, винесену 31.10.2016 року головним державним інспектором Головного управління державної інспекції з питань праці у Львівській області Державної інспекції України з питань праці про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП. Позов мотивований тим, що правопорушення не допускав, а оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представники відповідача в судове засідання 20.04.2017 року та 11.05.2017 року не зявилися. Про час та місце розгляду позову відповідач повідомлений належним чином.

В судових засіданнях 12.10.2017 року, 30.10.2017 року, 22.02.2017 року та 20.03.2017 року представники відповідача позов не визнали, посилаючись на те, що перевірка, а також винесення постанови проводилися з дотриманням вимог діючого законодавства.

Заслухавши представника позивача, представників відповідача, джопитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач заямає посаду директора ПАТ «Іскра».

На підставі направлення на проведення перевірки від 29.09.2016 року відповідно до наказу № 1300-П від 29.09.2016 року головним державним інспектором Головного управління державної інспекції з питань праці у Львівській області проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства про працю та загальообовязкове державне соціальне страхування у ПАТ «Іскра».

За результатами перевірки складено акт від 13.10.2016 року, в якому зазначено, що з причини ненадання ряду необхідних документів, провести планову перевірку неможливо, а також складено протокол від 20.10.2016 року відносно позивача про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-6 КУпАП.

31.10.2016 року за результатами розгляду вищезазначених акту та протоколу головним державним інспектором Головного управління державної інспекції з питань праці у Львівській області винесено постанову № 13/01/021/0539-0112 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ст. 188-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1360 грн.

З накладенням адміністративного стягнення позивач не погоджується.

Вирішуючи позов суд виходить з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 188-6 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу на посадових осіб за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу.

Обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного нагляду за додержанням законодавства про працю. Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає У невиконанні законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування або створенні перешкод для діяльності цих органів. Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Проте, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності постановою від 31.10.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Доказами в адміністративній справі за ст. 69 КАС України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ч. 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкту владних повноважень обовязок з доведення правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови. Жодних передбачених законом доказів про те, що в період з 03.10.2016 року по 14.10.2016 року позивач скоїв адміністративне правопорушення, відповідачем не надано.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість твердження відповідача відносно вчинення позивачем перешкод в проведенні планової перевірки головним державним інспектором праці.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка головний державний інспектор праці ОСОБА_5 пояснила, що прийшли на підприємство для проведення перевірки 05.10.2016 року, проте документи, які вона мала перевіряти, підготовлені не були. Оскільки 06.10.2016 року документи ще не були підготовлені, ОСОБА_5 подала письмову вимогу надати документи до 11 години 30 хвилин 10.10.2016 року. Зранку 10.10.2016 року частина документів була надана, але це були документи, на підставі яких неможливо провести повну перевірку. Потім працівники почали носити ще документи, з якими ОСОБА_5 не стала ознайомлюватися. Оскільки вже був кінець робочого дня, ОСОБА_5 залишила територію підприємства, проте в наступні дні її вже не пропустили через прохідну на територію підприємства. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 не було надано необхідні для перевірки документи, а після цього не пропустили на територію підприємства, вона розцінила це як вчинення перешкод в проведенні перевірки, про що склала відповідний акт та протокол. З актом та протоколом був ознайомлений заступник директора, якому й було вручено копію протоколу, т.к. директора не було.

Суд не може прийняти данні свідчення в якості доказу наявності в діях позивача адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 05.10.2016 року інспектор з праці прибула на територію ПАТ «Іскра» для проведення планової перевірки. 06.10.2016 року інспектор звернулася на імя директора ПАТ «Іскра» з листом, в якому просила в строк до 11 години 30 хвилин 10.10.2016 року надати для проведення перевірки ряд документів, зазначивши перелік необхідних для перевірки документів. Листом від 07.10.2016 року за вих. № 01/2256 ПАТ «Іскра» повідомило інспектора про можливість отримати документи згідно списку від 06.10.2016 року. Оскільки 07.10.2016 року інспектор не прибула на територію ПАТ «Іскра», вказаний лист було 10.10.2016 року передано працівниками ПАТ «Іскра» до Головного управління держпраці, де зареєстровано за вх. № 1-09/9907 від 10.10.2016 року.

В судовому засіданні також встановлено, що 10.10.2016 року інспектор з праці відмовилася від ознайомлення з документами, що були їй надані в приміщенні ПАТ «Іскра». Вказана обставина підтверджується актом про відмову у прийнятті документів від 10.10.2016 року, а також поясненнями допитаних в судовому засіданні в якості свідків головного бухгалтера ПАТ «Іскра» ОСОБА_6, начальника відділу по роботі з персоналом ПАТ «Іскра» ОСОБА_7 та головного бухгалтера з питань фінансового обліку ПАТ «Іскра» ОСОБА_8 Вказані свідки в судовому засіданні підтвердили, що 10.10.2016 року інспектору з праці було виділено приміщення та надано документи згідно поданого інспектором списка, проте остання не стала знайомитися з наданими їй документами. Це також підтверджується поясненнями допитаної повторно в якості свідка головного державного інспектора праці ОСОБА_5, яка пояснила, що не стала знайомитися з наданими їй 10.10.2016 року документами, оскільки їй було надано не всі документи, про які вона просила, а вже був кінець робочого дня.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в наступні робочі дні, а саме: 11, 12 та 13.10.2016 року інспектор з праці на територію ПАТ «Іскра» не приходила, що підтверджується службовою запискою начальника відділу охорони ПАТ «Іскра» та поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Пояснення головного державного інспектора праці ОСОБА_5 про те, що 12 та 13.10.2016 року вона приходила, але її не пропустили на територію підприємства, спростовуються іншими доказами. Надані представником фотознімки не можна розцінювати в якості належного та допустимого доказу недопуску інспектора на територію ПАТ «Іскра», оскільки вони не містять жодної інформації з цього приводу.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло своє підтвердження наявність в діях позивача обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КпАп України.

Також, в судовому засіданні встановлено, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та його розгляд були проведені з порушенням вимог чинного законодавства.

Статтєю 254 КпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. Протокол складається в двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до відповідальності. За вимогами ст. 256 протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до відповідальності. При складенні протоколу особі, яка притягається до відповідальності, розяснюються її права і обовязки, передбачені ст. 268 цього Кодексу. Тобто, участь під час складання протоколу особи, яка притягається до відповідальності, є обовязковою. В судовому засіданні встановлено, що позивач не був і не міг бути присутній під час складання протоколу, оскільки перебував у відрядження, що підтверджується наказом від 17.10.2016 року № 1/963/01-1. Посилання представника відповідача на те, що під час складання протоколу був присутній заступник генерального директора ОСОБА_9, не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_9, хоч і є заступником генерального директора та може представляти інтереси ПАТ «Іскра», але він не має повноважень виступати від імені позивача.

Відповідно до ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи

користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по

справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її

сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи.

За вимогами ст. 279 КпАП України перед початком розгляду протоколу головуючий колегіального органу або посадова особа, що розглядає протокол, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення позивач не був та не міг бути присутній, оскільки перебував у відрядженні, що підтверджується наказом від 20.10.2016 року № 1/980/01-1. Крім того, відповідачем не надано доказів своєчасного повідомлення позивача про місце і час розгляду справи.

З цього виходить, що під час розгляду справи про правопорушення відповідач не дотримався вимог щодо повідомлення позивача про своєчасне повідомлення про місце і час розгляд справи. В результаті чого розгляд справи було проведено без участі позивача та без його належного повідомлення, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вивчивши всі надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що під час проведення перевірки, складенні протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, відповідач діяв не у спосіб, передбачений діючим законодавством.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» виходить, що переплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За вимогами ст. 288 КУпАП позовні особа, яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору. Разом з тим, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., який підлягає поверненню як надмірно сплачений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188-1, 254, 268, 277-2, 279, 288 КпАП України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 5-15, 71, 99, 103, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Головного управління державної інспекції з питань праці у Львівській області Державної інспекції України з питань праці про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного інспектора Головного управління державної інспекції з питань праці у Львівській області ОСОБА_5 № 13/01/021/0539-0112 від 31 жовтня 2016 року про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення за ст. 188-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1360 гривень

Повернути ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) сплачений на рахунок УДКСУ у Сихівському районі м. Львова № 0008, код отримувача 38007636, МФО 825014 відповідно квитанції від 08 листопада 2016 року судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 11 травня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 16 травня 2017 року.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: