Справа № 161/4461/17
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4461/17
Провадження № 2-а/161/569/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року

м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

В складі :

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бубнюка Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, про скасування постанови №194 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 07 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 позов мотивує тим, що 18 лютого 2017 року близько 12 години, перебуваючи на Центральному ринку в місті Луцьку по вулиці Глушець підійшовши на територію автостоянки, де знаходився автомобіль марки «Нісан Інтерстар», який перебуває в його користуванні, до нього підійшов інспектор департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради, та повідомив, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інспектор звинуватив його у тому, що він самовільно встановив рекламоносій «Пам'ятники» на парковці без відповідних дозвільних документів та наголосив на тому, що даний факт зафіксовано на його власний мобільний телефон. В подальшому, попросив його передати документи для встановлення особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки він жодного правопорушення не вчиняв, тому не погоджувався надавати документи, після чого інспектор викликав патрульну поліцію Луцька для встановлення його особи. На прохання патрульних, які прибули на виклик інспектора, він надав посвідчення водія. Як потім йому стало відомо зі змісту протоколу №172-17 від 18.02.2017 року, суть правопорушення полягала в тому, що він порушив п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька».

Отже, постановою № 194 про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень за порушення, передбачене ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил благоустрою міста. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд скасувати вищевказану постанову про накладення штрафу.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому мотивів, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, подавши суду письмове заперечення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Літвінчук О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за самовільне розміщення рекламного носія «Надгробні пам'ятники» по вул. Глушець, поблизу «Центрального ринку», що у м. Луцьку на парковці, що є порушенням ст. 152 КупАП, п.п. 2.5.5.1.13 "Правил благоустрою м. Луцька", затверджені рішенням міської ради № 44/2 від 29.07.2009 р.

Згідно Закону України "Про благоустрій населених пунктів", благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного чищення, зниження рівня шуму, та інше, що здійснюється на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, рішенням Луцької міської ради № 44/2 від 29.07.2009 були затверджені Правила благоустрою міста Луцька, які встановлюють та регулюють права і обов'язки учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті.

Відповідно до ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З норм вказаної статті випливає, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Суб'єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

У відповідності до вимог статті 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до абз. 6 ст. 1 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Таким чином, розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території населених пунктів має здійснюватися винятково за наявності відповідного дозволу, виданого виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2017р., який відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Як встановлено судом, адміністративною комісією поштою було направлено повістку ОСОБА_1, проте на засідання адмінкомісії, яке відбулось о 10:00 07.03.2017., останній не з'явився, жодних заяв чи клопотань стосовно відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення від ОСОБА_1 не надходило.

Згідно п. 2.5.5.1.13 вказаних правил забороняється самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.

За приписами ст. 42 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою території населених пунктів.

Судом встановлено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 складено уповноваженою особою, справу розглянуто компетентним органом , як передбачено п.1 ст. 213, 215, 218 КУпАП.

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради є компетентним органом, утворена відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі рішення міськвиконкому від 01.02.2017 № 69-1 «Про новий склад адміністративної комісії».

Як встановлено судом, зміст протоколу про адміністративне правопорушення № 172-17 від 18.02.2017 року відповідав вимогам ст. 256 КУпАП, його було винесено на чергове засідання адмінкомісії, яке відбулося 07.03.2017 року, і на нього було запрошено позивача ОСОБА_1

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та ін.

Відповідно до ст. 280 КУпАП адмінкомісія при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що на засідання адміністративної комісії позивач ОСОБА_1 не з'явився, хоч була належним чином повідомлений.

Відповідно ч 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому відповідно до ч. 1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративною комісією встановлено вину ОСОБА_1, що в діях його є склад проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, враховано обтяжуючі та пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, досліджено письмові докази, та винесено постанову про накладення адмінстягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу - у розмірі 340 грн.

Судом встановлено, що адмінкомісія при міськвиконкомі була компетентна розглядати дану справу, вина позивача ОСОБА_1 встановлена та доведена, законність та обґрунтованість складання протоколу перевірено, порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності дотримано, а тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Позивачем не доведено відсутності самого факту правопорушення з його сторони, зокрема, не надано дозволів на встановлення реклами у тому місці, де виявлено.

За таких обставин, беручи до уваги те, що департамент муніципальної поліції є уповноваженим органом складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 152 КУпАП, адмінкомісія при міськвиконкомі вправі розглядати дану адміністративну справу, вина ОСОБА_1 доведена, законність та обґрунтованість складання протоколу перевірено, докази досліджено, порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності дотримано, позивача своєчасно повідомлено про місце та дату розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, в зв'язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 152, 251, 252, 256, 293 КУпАП, Законом України «Про рекламу», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, про скасування постанови №194 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 07 березня 2017 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта