Справа № 826/1665/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 травня 2017 року № 826/1665/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (надалі - Відповідач), в якому просить з урахуванням заяви про зміну позовних вимог: визнати протиправною відмову Головного управління Держземагентства у м. Києві у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0693 га у власність громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва у формі Висновку до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за № 19-26-0.3-9134/2-15 від 18.06.2015р.; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві здійснити всі необхідні організаційні заходи стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0693 га у власність громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва шляхом надання ОСОБА_1 висновку про його погодження; визнати протиправним та скасувати рішення №РВ-015 від 26.08.2015р. Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в тій частин, що документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, повинна мати позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації.».

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає про невідповідність закону Висновку ГУ Держземагентства у м. Києві до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за № 19-26-0.3-9134/2-15 від 18.06.2015р. та просить суд визнати його протиправним, а також просить суд зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0693 га у власність громадянці ОСОБА_1.

На адресу суду від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, з підстав викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, які містяться в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2014р. гр. ОСОБА_1 направила по пошті до Київської міської ради Заяву про передання у безоплатну приватну власність земельної ділянки площею 0,025 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва (надалі - Заява).

До Заяви Позивачем були додані наступні документи: графічні матеріали на яких зазначено місце розташування та розмір земельної ділянки; витяг з містобудівного кадастру; витяг з міського земельного кадастру; копія рішення з архіву №957 від 26.06.1956 р. Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих «Про висновки обміру земель в забудованих кварталах Ленінського, Подільського, Печерського, Дарницького, Молотовського та Жовтневого районів».; копія паспорта громадянина України; копія реєстраційного номера облікової картки платника податку; копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_2 від 11.05.1993р.; копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_2 від 10.08.2012р.

Вищезазначена заява була зареєстрована секретаріатом Київради та сформована у справу-клопотання №К-23945. Дана справа-клопотання була направлена для подальшого розгляду до Департаменту земельних ресурсів КМДА.

Позивач зазначає, що протягом місячного строку, встановленого ч.7 ст. 118 ЗК України, Київська міська рада не надала дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

В зв'язку із цим, Позивач, керуючись абз. 3 ч.7 ст. 118 ЗК України та положеннями Тимчасового порядку, у місячний строк з дня закінчення вказаного для органу місцевого самоврядування строку на відповідь, замовив розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу шляхом укладення Договору № 280115/1 на створення (передачу) науково-технічної продукції від 28.01.2015р., про, що Позивач письмово повідомив Київську міську раду листом-повідомленням від 02.02.2015р.

На запит Департаменту земельних ресурсів Департамент містобудування та архітектури КМДА надало висновок за №3911/0/12/19-15 від 02.04.2015р. «щодо відповідності заявленої у справі клопотанні ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також щодо наявних містобудівних умов і обмежень, що мають бути враховані при розробленні документації із землеустрою». У вказаному висновку Київмістобудування зазначає, що з урахуванням перебування зазначеної земельної ділянки у відкритому добросовісному користуванні та за умови виконання вимог ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», заявлена у справі-клопотанні ініціатива є допустимою відповідно до містобудівної ситуації».

Департамент земельних ресурсів за зверненням проектної організації - ФОП ОСОБА_2 надав завдання на проектування №ЗВП-0086 від 28.05.2015р. до справи-клопотання К-23945.

Розроблений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва був погодженим із Департаментом містобудування та архітектури КМДА (надалі - Київмістобудування).

Відповідно до листа Київмістобудування за № 6293/0/01/09-15 від 25.05.2015р. (висновок №15-0013-В), департамент містобудування та архітектури погоджує його і вважає за можливе використовувати в подальшому зазначену земельну ділянку для вищевказаних цілей, за умови дотримання вимог пункту 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, Проект землеустрою був погоджений із Департаментом культури КМДА, що підтверджується листа за №060-3403 від 17.07.2015р., в якому зазначено, що з урахуванням вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», Земельного кодексу України (ст. 1861) і, не маючи принципових заперечень, погоджує проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва.

В подальшому Проект землеустрою був поданий на погодження до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин - ГУ Держземагенства у м. Києві.

ГУ Держземагенством у м. Києві 18.06.2015 р. складено Висновок №19-26-0.3-9134/2-15, в якому зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не погоджується (надалі - Висновок №19-26-0.3-9134/2-15).

Крім того, в Висновку №19-26-0.3-9134/2-15 зазначено, що відповідно до п. 6 статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Земельна ділянка знаходиться в 200 метровій охоронній зоні навколо Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України. У відповідності до Постанови Верховної Ради України «Про невідкладні заходи зі збереження територіальної цілісності Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України» від 13.01.2009 р. № 850- VI внесено мораторій на виділення земельних ділянок на відстані не менше 200 метрів від меж земельної ділянки Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України до моменту встановленні його охоронної зони.

Позивач вважає протиправним рішення Відповідача щодо не погодження проекту земельної ділянки, а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на момент звернення позивача із заявою про передання земельної ділянки у безоплатну приватну власність) набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу.

Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки (ч.2 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до п. 1 ст. 5 Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженого рішення Київської міської ради №63/9120 від 28.02.2013 р. (далі - Тимчасовий порядок), зацікавлена особа, яка має намір одержати земельну ділянку в користування або у власність, звертається до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань (крім громадян, які подають клопотання про передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва або про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою одержання земельних ділянок для зазначених цілей в оренду) із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

До клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою додаються:

викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали в масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки;

витяг з містобудівного кадастру;

витяг з міського земельного кадастру;

нотаріально посвідчені копії документів щодо правового статусу об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд) та копія матеріалів технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, якщо такі розташовані на земельній ділянці;

копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки в користування (у разі подачі клопотання щодо земельної ділянки, яка надавалась в користування до 15.03.91 - до введення в дію Земельного кодексу Української РСР) або довідка Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відсутність в архіві документів щодо відведення відповідної земельної ділянки (крім подачі клопотання щодо поділу чи об'єднання земельних ділянок або щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення);

копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку (за наявності, а у разі подачі клопотання щодо поділу чи об'єднання земельних ділянок або щодо передачі сформованої земельної ділянки - обов'язково).

Приймальня Київради з земельних питань у день реєстрації клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або протягом наступного робочого дня передає це клопотання з доданими до нього документами, сформованими у справу-клопотання, до секретаріату Київської міської ради. Секретаріат Київської міської ради разом з дорученням (резолюцією) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради у день надходження клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або протягом наступного робочого дня надсилає його через приймальню Київради з земельних питань до Департаменту земельних ресурсів.

Відповідно до п. 13 ст. 6 Тимчасового порядку, разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Київською міською радою не надано дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивованої відмови у його наданні, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 5 цього Порядку, то зацікавлена особа у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право, якщо інше не встановлено законодавством, замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Київську міську раду через приймальню Київради з земельних питань у місячний строк з дня укладання договору з розробником документації із землеустрою. До письмового повідомлення, в якому зазначається реєстраційний номер справи-клопотання, додається засвідчена зацікавленою особою або розробником документації із землеустрою копія договору на виконання робіт із землеустрою щодо розроблення відповідної документації із землеустрою.

Приймальня Київради з земельних питань не пізніше наступного робочого дня з дня надходження повідомлення направляє його разом з копією договору на виконання робіт із землеустрою до Департаменту земельних ресурсів.

Департамент земельних ресурсів на підставі повідомлення зацікавленої особи щодо розроблення документації із землеустрою без одержання дозволу Київської міської ради на її розроблення у разі набуття зацікавленою особою такого права відповідно до законодавства та цього Порядку, базуючись на відповідній справі-клопотанні, протягом п'яти робочих днів готує завдання на проектування та видає його разом із оригіналом повідомлення, залишаючи у справі-клопотанні копію такого повідомлення, зацікавленій особі або розробнику документації із землеустрою, якщо таке право розробника визначено договором на розроблення документації із землеустрою.

При цьому, ч. 1 ст. 10 Тимчасового порядку передбачено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з дотриманням вимог законів України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та "Про адміністративні послуги" погоджується в порядку та органами, встановленими статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Згідно ст. 1861 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунені недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

З матеріалів справи вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_2 у Печерському районі м. Києва існує ще з 1940р., що підтверджується Будинковою книгою будинку по АДРЕСА_2 у Печерському районі м. Києва.

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих № 957 від 26.06.1956р. за землекористувачами вказаного будинку було реєстровано у користування 1469 кв.м. Згідно із додатку до даного рішення по Печерському районі вбачається, що квартал № 2764, куди входила в 1956 р. АДРЕСА_2 (попередня назва АДРЕСА_2).

Розпорядженням державної адміністрації Печерського району №228 від 06.07.1992р. з затверджений Акт прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння, відповідно до якого в присутності домовласника ОСОБА_3, на підставі договору на право будування від 28.08.1950р., оглянуто та прийнято будинок корисною площею 30,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2.

Згідно Технічного паспорту на житловий будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_2 від 11.05.1993р. за будинком рахувалося у фактичному користуванні земельна ділянка площею 1754 кв.м.

В подальшому за Договором купівлі-продажу від 09.08.1994р. жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 було продано ОСОБА_4.

Згідно з рішенням Київської міської ради №65 від 07.07.1998р. частину зазначеної земельної ділянки розміром 0,1 га було передано в процесі приватизації гр. ОСОБА_4 у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

На підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.02.2004р., який посвідчено приватним нотаріусом КМНО Шандибою Людмилою Іванівною, зареєстрованого за №601 жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 придбав ОСОБА_6. Разом із будинком ОСОБА_6 придбав й приватизовану частину земельної ділянки під вказаним будинком.

Право власності на земельну ділянку розміром 0,1 га по АДРЕСА_2 перейшло до ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.02.2004р., який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шандибою Людмилою Іванівною та зареєстрований за №605 та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 05.03.2004р., зареєстрованим за №02-7-00293.

Згідно даних Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 від 10.08.2012 р. власником зазначений ОСОБА_6, загальна площа земельної ділянки, на якій розміщений будинок, становить 1789 кв.м.

Так, 18.12.2014р. ОСОБА_6, який є чоловіком Позивача (підтверджується відбитком штемпеля Центрального в/ЗАГСУ м. Києва, в паспорті Позивачки), склав на ім'я ОСОБА_1 нотаріально посвідчену Заяву про згоду на відведення нею земельної ділянки площею 0,10 га обліковий код 82:277:0113 з проектною адресою АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва.

Між ОСОБА_6, як дарувальником та ОСОБА_1 як обдаровуваною 18.11.2015р. було укладено Договір дарування 1/2 частки земельної ділянки АДРЕСА_2.

Наведене в сукупності свідчить, що вказана земельна ділянка по АДРЕСА_1 не являє собою нове землеволодіння, а є частиною земельної ділянки, яка уже перебувала у володінні власників.

В Постанові Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/1512/16/ від 10.06.2016р., зазначено наступне: «Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з 1956 року земельна ділянка площею 1469 м2 (в тому числі, спірна її частина у розмірі 272 м2) перебуває у користуванні землекористувачів на підставі рішення уповноваженого органу - виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих. 07.07.1998 р. громадянин ОСОБА_4 на підставі рішення Київської міської ради приватизував частину вказаної земельної ділянки у розмірі 1000 м2. Відтак, на момент розгляду справи по суті, частина земельної ділянки розміром 469 м2 залишається не приватизованою та такою, що перебуває у користуванні землекористувачів згідно рішення № 957 від 26.06.1956 р. З огляду на вищенаведене, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції про те, що вказана земельна ділянка по АДРЕСА_3 не являє собою нове землеволодіння, а є частиною земельної ділянки, яка уже перебувала у володінні власників.».

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідач зазначає, що спірна земельна ділянка знаходиться в 200 метровій охоронній зоні навколо Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України. У відповідності до Постанови Верховної Ради України «Про невідкладні заходи зі збереження територіальної цілісності Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України» від 13.01.2009 р. № 850- VI внесено мораторій на виділення земельних ділянок на відстані не менше 200 метрів від меж земельної ділянки Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України до моменту встановлення його охоронної зони.

Постановою Верховної Ради України "Про невідкладні заходи зі збереження територіальної цілісності Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України" від 13.01.2009 р. №850-VI внесено мораторій на виділення земельних ділянок на відстані не менше 200 метрів від меж земельної ділянки Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка НАН України до моменту встановлення його охоронної зони.

У відповідності до Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 р. № 858-IV (далі - Закон № 858) проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Згідно ст. 50 Закону № 858 проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Як свідчать матеріали справи, Позивач замовила проект землеустрою для відведення земельної ділянки як такої, що не являє собою нове землеволодіння, а є частиною земельної ділянки, яка уже перебувала у володінні власників.

Враховуючи, що перелік підстав для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним, при цьому, покладена в основу позиція про відмови у погодженні спірного проекту як встановлено Судом в ході розгляду даної справи є безпідставною та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання протиправною відмову Головного управління Держземагентства у м. Києві у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0693 га у власність громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва у формі Висновку до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за № 19-26-0.3-9134/2-15 від 18.06.2015р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві здійснити всі необхідні організаційні заходи стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0693 га у власність громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва шляхом надання ОСОБА_1 висновку про його погодження, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 186 ЗК України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 4 - ч. 6 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Постановою Кабінет Міністрів України від 31 серпня 2016 р. N 580 затверджено Тимчасовий порядок взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки (надалі - Порядок N580).

У відповідності п.п. 2, 3, 5, 7, 8, 13-17, 19 Тимчасового порядку N580, для погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (далі - проект землеустрою) особа, яка відповідно до вимог статті 26 Закону України "Про землеустрій" є розробником проекту землеустрою (далі - розробник), подає до територіального органу Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою у паперовому та електронному вигляді. Проект землеустрою в електронному вигляді засвідчується за допомогою надійного засобу електронного цифрового підпису розробника, який підтверджує його відповідність оригіналу проекту землеустрою у паперовому вигляді. Територіальний орган Держгеокадастру в день надходження проекту землеустрою: приймає подані документи за описом та реєструє у системі електронного документообігу Держгеокадастру з обов'язковим нанесенням штрих-коду, який включає реєстраційні індекс і дату документа; перевіряє відповідність оригіналу проекту землеустрою у паперовому вигляді проекту землеустрою в електронному вигляді; вносить до системи електронного документообігу Держгеокадастру проект землеустрою в електронному вигляді, засвідчений електронним цифровим підписом розробника, та викопіювання з індексної кадастрової карти (плану), на якому відображено запроектовану земельну ділянку та інформацію про обмеження (у разі їх наявності). Система електронного документообігу Держгеокадастру за принципом випадковості вибирає територіальний орган Держгеокадастру, який здійснюватиме погодження проекту землеустрою, та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження проекту землеустрою передає відповідному територіальному органу Держгеокадастру матеріали, зазначені у пункті 5 цього Порядку. Розгляд та погодження або відмова у погодженні проектів землеустрою здійснюються працівниками територіальних органів Держгеокадастру, які вибрані за принципом випадковості системою електронного документообігу Держгеокадастру. Розгляд та погодження або відмова у погодженні проектів землеустрою здійснюються експертами державної експертизи у порядку черговості їх надходження відповідно до вимог, установлених статтею 186 1 Земельного кодексу України. Під час розгляду проектів землеустрою опрацьовується проект землеустрою в електронному вигляді, засвідчений електронним цифровим підписом розробника. За результатами розгляду проекту землеустрою відповідний експерт державної експертизи у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з дня надходження проекту землеустрою, готує висновок згідно з додатком, скріплює його в електронній формі своїм електронним цифровим підписом, після чого реєструє у системі електронного документообігу Держгеокадастру. Оригінал висновку в електронній формі надсилається електронною поштою розробнику у строк, що не перевищує одного робочого дня з дня його реєстрації у системі електронного документообігу Держгеокадастру. Територіальний орган Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки у строк, що не перевищує одного робочого дня після реєстрації у системі електронного документообігу Держгеокадастру висновку, роздруковує його, завіряє роздрукований висновок печаткою та подає його розробнику разом з оригіналом проекту землеустрою у паперовому вигляді.

Відповідач зазначає, що Головне управління Держземкадастру у м. Києві немає організаційних заходів щодо погодження проекту землеустрою шляхом надання Позивачу висновку про його погодження в зв'язку з прийняттям Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.06.2016 № 580.

Суд звертає увагу, що п. 3 Постанови Кабінет Міністрів України від 31 серпня 2016 р. N 580 визначено, що Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до вимог, установлених затвердженим цією постановою Тимчасовим порядком, до 1 жовтня 2016 р. забезпечити: тестування та визначення експертів державної експертизи; запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання адміністративної послуги з видачі висновку в рамках пілотного проекту через центри надання адміністративних послуг; створення можливості для перевірки розробником стану погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за допомогою офіційного веб-сайту Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

З аналізу вищезазначених норм випливає, що в даному випадку Порядок №580 є Тимчасовим на певний період часу, а тому стверджувати, що Відповідач не взмозі вчинити дії щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0693 га у власність громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва шляхом надання ОСОБА_1 висновку про його погодження є необгрунтованим та безпідставним.

Водночас Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві здійснити всі необхідні організаційні заходи стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0693 га у власність громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва шляхом надання ОСОБА_1 висновку про його погодження є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо визнати протиправним та скасувати рішення №РВ-015 від 26.08.2015р. Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в тій частин, що документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, повинна мати позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації.», Суд зазначає наступне.

Як вбачається з Рішення №РВ-015 від 26.08.2015р. Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, підставою для відмови внести відомості до даних Державного земельного кадастру зазначено наступне: "відповідно до ст. 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051 (далі - Порядок 1051) для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації). Проект із землеустрою погодити згідно ст. 186-1 Земельного кодексу України.».

Позивач просить Суд визнати рішення протиправним в частині висновку, що документація із землеустрою повинна мати позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації.

Проте, Суд звертає увагу, що у відповідності до ч. 2 п. 110 Порядку № 1051 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації).

Вказана норма процитована Відповідачем у оскаржуваному рішенні дослівно, без перекручування змісту та суті, і сама по собі не є імперативною по відношенню до проведення державної експертизи проекту землеустрою Позивачем.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що Відповідач не зазначав у оскаржуваному рішенні про те, що проект землеустрою Позивача повинен мати позитивний висновок державної експертизи, в якості підстави для відмови у реєстрації земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, Суд приходить висновків про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Держземагентства у м. Києві у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0693 га у власність громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва у формі Висновку до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за № 19-26-0.3-9134/2-15 від 18.06.2015р.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві здійснити всі необхідні організаційні заходи стосовно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0693 га у власність громадянці ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Печерському районі м. Києва шляхом надання ОСОБА_1 висновку про його погодження.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук