Справа № 810/2343/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2343/16 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Парінова А.Б.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року адміністративний позов Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державного бюджету України податковий борг у розмірі 393417,27 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на момент прийняття судом першої інстанції рішення у даній справі не завершилась процедура судового оскарження податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2014 року №2304//137 та №2305//138, з огляду на відкриття ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 березня 2016 року касаційного провадження №К/800/8180/16 у справі №810/5656/14 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу (недоїмки), у зв'язку з чим визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями грошові зобов'язання відповідача не можуть вважатися узгодженими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач зареєстрована у якості суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи 20 червня 2002 року відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01 червня 2016 року.

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_4 відповідачем з 01 січня 2012 року обрано спрощену систему оподаткування, ставка єдиного податку 20% (ІІ група).

08 жовтня 2013 року ОСОБА_2 зареєстровано платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва НОМЕР_2 про реєстрацію платника податку на додану вартість серії НОМЕР_3 та 30 червня 2014 року анульовано реєстрацію платника ПДВ суб'єкта господарської діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

Згдіно довідки Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №5047/10/10-02-23-0 від 31 травня 2016 року відповідач станом на 31 травня 2016 року має податковий борг в сумі 393417,27 грн., в тому числі податок на додану вартість - 268458,74 грн., єдиний податок - 1735,52 грн., податок на доходи фізичних осіб - 123223,01 грн.

У зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу в сумі 393417,27 грн. Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з даним позовом про його стягнення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача податкового боргу, який станом на час розгляду справи відповідачем не сплачено, а тому наявні підстави для його стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державного бюджету України.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Підпунктами 16.1.3-16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів та сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Пунктом 129.4 ст.129 ПК України передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно п.293.1 ст.293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до пп.2 п.293.2 ст.293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області від 12 січня 2012 року №467-18 «Про встановлення фіксованої ставки єдиного податку для фізичних осіб-підприємців» встановлено ставки єдиного податку у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність залежно від виду господарської діяльності , з розрахунку на календарний місяць, а саме: для другої групи платників єдиного податку - фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень - 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п.295.1 ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

З наявних в матеріалах справи довідок Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 31 травня 2016 року №5047/10/10-02-23-0, №5048/10/10/02-230 та копії витягу зворотнього боку картки особового рахунку з єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 вбачається, що за відповідачем рахується податкова заборгованість за травень-листопад 2015 року в розмірі 1613,93 грн., з урахуванням попередньої переплати в сумі 91,27 грн., а також нараховано пеню за несвоєчасну сплату єдиного податку згідно ст.129 ПК України у розмірі 121,59 грн.

Крім того, за наслідками проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, Білоцерківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області складено акт від 29 травня 2014 року №1787/17-5//63, на підставі якого податковим органом прийнято, зокрема, податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 19 червня 2014 року:

- №2305//138, яким збільшено суму грошового зобов'язання ОСОБА_2 за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 235841,25 грн., в тому числі за основним платежем - 188673,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 47168,25 грн.;

- №2304//137, яким збільшено суму грошового зобов'язання відповідача за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 110693,59 грн., в тому числі за основним платежем - 88554,87 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 22138,72 грн.

За наслідками оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень, в тому числі від 19 червня 2014 року форми «Р» №2304//137 та №2305//138, постановою Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі №810/5656/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу (недоїмки) адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19 червня 2014 року №Ф-6/НОМЕР_1 в частині донарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 єдиного соціального внеску за 2011 рік у розмірі 1698,23 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі №810/5656/14 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 червня 2014 року №2306//139 скасовано, в цій частині прийнято нову постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19 червня 2014 року №2306//139. В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року залишено без змін. Вказане судове рішення набрало законної сили 03 березня 2016 року у відповідності до ст.254 КАС України.

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За таких обставин, з дня набрання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі №810/5656/14 законної сили, грошові зобов'язання, які визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 19 червня 2014 року №2304//137 та №2305//138, набули статусу узгоджених.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Враховуючи, що відповідачем не погашено суму узгодженого грошового зобов'язання, що виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2014 року №2304//137 та №2305//138, податковим органом нараховано відповідачу пеню за весь період прострочення сплати боргу, починаючи з 19 червня 2014 року по 16 березня 2016 року у відповідності до ст.129 ПК України, що склала 32617,49 грн. з податку на додану вартість та 13833,48 грн. з податку на доходи фізичних осіб.

Наявність у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 235841,25 грн. та розрахованої у відповідності до ст.129 ПК України пені у розмірі 32617,49 грн., а також з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 109389,53 грн. та розрахованої у відповідності до ст.129 ПК України пені у розмірі 13833,48 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи довідками Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 31 травня 2016 року №5047/10/10-02-23-0, №5048/10/10/02-230 та копіями витягів зворотнього боку картки особового рахунку з податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Відповідно до ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надсилалась податкова вимога форми «Ф» №1041-25 від 21 квітня 2015 року на загальну суму 377481,70 грн., що отримана відповідачем 23 квітня 2015 року згідно наявної в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що у відповідача сума податкового боргу збільшилась, погашенню підлягає вся сума податкового боргу, що існує на день погашення. При цьому, з огляду на те, що після направлення податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається у відповідності до положень п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України.

Згідно п.п.95.1, 95.2 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався, а недоїмка збільшувалася, а тому погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача.

Грошові зобов'язання відповідача з податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб, які визначені згідно податкових повідомлень-рішень, а також з єдиного податку є узгодженими, не сплачені у встановлений чинним законодавством строк, а також нарахована на суму несплаченого узгодженого грошового зобов'язання пеня визнано податковим боргом, який у відповідності до ст.95 ПК України підлягає погашенню шляхом стягнення коштів за позовом податкового органу з відповідача.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги відповідач посилається на відкриття ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 березня 2016 року касаційного провадження №К/800/8180/16 у справі №810/5656/14 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу (недоїмки), що, на думку апелянта, свідчить що процедура судового оскарження податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2014 року №2304//137 та №2305//138 не завершилась та визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями грошові зобов'язання відповідача не можуть вважатися узгодженими.

Колегія суддів зазначає, що подання платником податків касаційної скарги не спростовує факту набрання законної сили судовим рішенням за наслідком оскарження податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2014 року №2304//137 та №2305//138, що в силу ст.56 ПК України свідчить про узгодженість грошових зобов'язань, визначених такими податковими повідомленнями-рішеннями.

Згідно довідки Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 12 травня 2017 року №4033/10/10-02, наданої до заперечень на апеляційну скаргу, відповідачем станом на 12 травня 2017 року погашено податковий борг по єдиному податку у сумі 1735,52 грн.

В силу вимог ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням вищенаведеного, добровільне часткове погашення відповідачем податкового боргу не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку та відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині, враховуючи, що податковий борг з єдиного податку сплачений після прийняття постанови судом першої інстанції.

З огляду на викладене, при проведенні розрахунку податкового боргу відповідача та при зверненні до суду з позовними вимогами щодо стягнення податкового боргу податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів щодо сплати грошових зобов'язань та погашення податкового боргу в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 22 травня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

А.Б.Парінов

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Парінов А.Б.

Лічевецький І.О.