Справа № 359/8075/16-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/8075/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Борець Є.О. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА
Іменем України

16 травня 2017 року м.Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Твердохліб В.А.,
суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,
за участю секретаря Борейка Д.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі Відповідач) про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності протиправними; зобов`язання здійснити з 16 вересня 2015 року, перерахунок пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати за 30 квітня 1986 року, одержаної за роботу в зоні відчуження, з урахуванням розміру заробітної плати у сумі 147,69 крб та вже проведених виплат.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).
Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов`язковою, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.
Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 30 квітня 1986 року, що підтверджується копією маршрутного листа та копією табелю обліку робочого часу за квітень 1986 року.
З копії експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №26 від 25 червня 2015 року та копії довідки МСЕК серії АВ №0512069 від 13 липня 2015 року вбачається, що захворювання Позивача пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та їй встановлена ІІ група інвалідності з 08 липня 2015 року довічно.
Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства 16 вересні 2015 року видано довідку №41, згідно якої фактична заробітна плата Позивача за роботу в зоні відчуження становить 147, 69 крб, за роботу в населених пунктах зони відчуження м.Чорнобиль, с.Лелів з « 30» квітня 1986 року по « 30» квітня 1986 року по місцю роботи в Чорнобильському управлінні осушувальних систем посадовий оклад (тарифна ставка) 120 крб та виплачена з урахуванням коефіцієнта 4.
16 вересня 2015 року Позивач звернулась із заявою про здійснення перерахунку пенсії по інвалідності з урахуванням заробітної плати за 30 квітня 1986 року.
Рішенням УПФУ в м.Борисполі та Бориспільському районі від 25 вересня 2015 року №4172 Позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.
Частиною 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року №112, затверджено «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно статей 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.
Обчислення пенсій відповідно до статті 15 цього ж Закону здійснюється згідно довідок про заробітну плату, які видаються установами і організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану і сплачену заробітну плату), а також фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.
За приписами ст.1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов`язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.
У відповідності до ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Підпунктом 3 пункту 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року; далі - Порядок) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.
Відповідно п.6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганню забруднення навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.
Пунктом 8 Порядку, частиною 2 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. крб.
Положеннями ст.49 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
За приписами ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.
Згідно пп.5 п.2.1 Порядку, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Таким чином, крім довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС.
Як встановлено судом першої інстанції, Позивачем серед інших документів Відповідачеві надано довідку №41 від 16 вересня 2015 року про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження, відповідно до якої визначається пенсія та розмір якої складає 147, 69 крб.
Крім того, на запит суду апеляційної інстанції представником Позивача надано довідку №1 від 25.04.2017 року за формою, затвердженою постановою Державного комітету від 09.03.1988 року №122, з якою вбачається, що ОСОБА_1 безпосередньо була зайнята на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС Ради Міністрів Ради Міністрів СРСР і ВЦОПС від 29.12.1987 року №1497-378 і постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР і ВЦОПС від 05.06.1986 року №665-193, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно Списку №1, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1986 року №1173, з « 30» квітня 1986 року по « 30» квітня 1986 року.
У постанові Верховного суду України від 24 листопада 2015 року (справа №539/3949/14-а) у аспекті неоднакового застосування норм права, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що довідка про заробітну плату одержану в зоні відчуження повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право Позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Позивача, направлені на реалізацію встановленого законом права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова суб`єкта владних повноважень у проведенні перерахунку пенсії є безпідставною і протиправною.
Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів справи вбачається, що копія рішення УПФУ в м. Борисполі та Бориспільському районі від 25 вересня 2015 року №4172 направлено Позивачу лише 4 жовтня 2016 року, а ОСОБА_1 звернувся до суду 19 жовтня 2016 року, тобто в строк, який встановлений положеннями ст.99 КАС України.
Однак, судом першої інстанції помилково в резолютивній частині оскаржуваного рішення зазначено про «зобов`язання Відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності з урахуванням заробітної плати за 30 квітня 1986 року в розмірі 147 карбованців 69 копійок за період часу з 19 вересні 2015 року» замість належного відповідно до вищенаведених правових норм зобов`язання Відповідача здійснити такий перерахунок та виплату згідно довідки, виданої Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства від 16 вересня 2015 року №41.
А тому колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину оскаржуваного судового рішення.
Згідно ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Відповідно ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.
За ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції в частині викладення резолютивної частини рішення суду щодо задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 41, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити частково.
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2016 року змінити та викласти резолютивну частину у наступній редакції.
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Бориспільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, що полягають у відмові ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії по інвалідності.
Зобов`язати Бориспільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити ОСОБА_1 з 16 вересня 2015 року, перерахунок пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати за 30 квітня 1986 року, одержаної за роботу в зоні відчуження, згідно довідки виданої Іванківським міжрайонним управлінням водного господарства від 16 вересня 2015 року №41, з урахуванням розміру заробітної плати у сумі 147, 69 крб та вже проведених виплат.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 18 травня 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.