Справа № 802/453/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 травня 2017 р. Справа № 802/453/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Охрімовського Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до начальника Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Ковальчука Сергія Васильовича про визнання протиправними дій, визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області в особі заступника начальника Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Волкодава Павла Миколайовича про визнання протиправними дій, визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.11.2016 року звернувся із скаргою до Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, в якій просив провести позапланову перевірку дотримання/порушення вимог закону президентом БО «БТ» Скеля Спасіння» ОСОБА_6, що передбачено ст. 12 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також п.20.1.2 ст. 20, ст. 41 ПК України. Також просив запросити його на перевірку скарги для особистої участі.

02.12.2016 року отримав лист відповідача за №12098/К/02-28-13-05, в якому вказувалось про те, що для перевірки фактів викладених у скарзі, направлено запит до керівника БО «БТ» Скеля Спасіння». При отриманні відповіді його повідомлять додатково та запросять на розгляд.

23.12.2016 року отримав лист відповідача №13256/К/02-28-13-05, яким йому повідомлено, що підстав для проведення позапланової перевірки документальної чи фактичної перевірки не має.

На думку позивача, відповідач самоусунувся від виконання своїх обов'язків та не перевірив належно доводи його скарги. Крім того, на думку ОСОБА_2, дані листи суперечливі за своїм змістом один одному, що вказує на порушення ст. 40 Конституції України, так як такі відповіді не можна вважати аргументованими. Крім того, відповідачем порушено вимоги ст.ст. 18, 19 ЗУ «Про звернення громадян» в частині незапрошення для участі в розгляді скарги, а також ст. 20 даного Закону, тобто перевищено термін розгляду звернення та надання відповіді. Таким чином, позивач вважає бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень протиправною, що порушує його права.

В зв`язку з викладеним, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії СВП Павла Миколайовича Волкодава, щодо направлення суперечливих за своїм змістом листів;

- визнати відмову у перевірці суб'єкта справляння єдиного внеску БО «БТ» Скеля Спасіння» протиправною;

- визнати протиправними дії СВП Павла Миколайовича Волкодава, щодо порушення строків розгляду його скарги від 09.11.2016 року;

- визнати протиправною бездіяльність СВП Павла Миколайовича Волкодава, щодо незапрошення на розгляд скарги в порушення вимог ст. 18, ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян»;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути його скаргу від 09.11.2016 року з дотриманням вимог ст.18,19 ЗУ «Про звернення громадян»;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Крім того, згідно поданої ОСОБА_2 до суду заяви від 04.05.2017 року (вх. №10068) в доповнення пояснень, просив суд врахувати ту обставину, що відповідач на його прохання викладене в скарзі від 09.11.2016 року направити відповідь на електрону пошту не відреагував та ніякого листа на його електрону пошту не направив, а тому, на його думку, даному факту необхідно надати юридичну оцінку в рішенні суду.

Ухвалою суду від 12.04.2017 року замінено неналежного відповідача Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області в особі заступника начальника Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Волкодава Павла Миколайовича на належного - начальника Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Ковальчука Сергія Васильовича.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та посилаючись на обставини, викладенні у позовній заяві, та пояснення, наданні під час судового розгляду справи, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях на адміністративний позов, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про часткове задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся із скаргою до начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7, в якій вказав, що він працює в БО «БТ «Скеля Спасіння» на посаді юрисконсульта по трудовому договору з 26.05.2016 року по даний час. Згідно довідки ОК-5 ПФУ від 01.11.2016 року заробітна плата нарахована, з якої сплачено внески, відсутня за 05, 07, 08, 09 місяці 2016 року. Таким чином, керівник БО «БТ «Скеля Спасіння» ОСОБА_6, порушує вимоги ПК України. Не надає на оплату лікарняні листи. Враховуючи викладене, просив провести позапланову перевірку дотримання/порушення вимог закону ОСОБА_6, президентом БО «БТ «Скеля Спасіння», запросити його на перевірку для участі та надати відповідь офіційно на електрону пошту та поштову адресу (а.с. 4).

Листом від 02.12.2016 року №12098/К/02-28-13-05 відповідач повідомив ОСОБА_2 про те, що для перевірки фактів викладених у його заяві, направлено запит керівнику БО «БТ» Скеля Спасіння» про надання документів щодо перебування позивача в трудових відносинах з підприємством, нарахування йому виплат заробітної плати підприємством за період з 26.05.2016 року по 01.10.2016 року. Повідомлено, що при отриманні відповіді його повідомлять додатково та запросять на розгляд (а.с. 5).

Листом відповідача від 23.12.2016 року №13256/К/02-28-13-05, ОСОБА_2 надано відповідь на його заяву від 09.11.2016 року № 138-к, щодо проведення перевірки, відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та в межах компетенції відповідача, повідомлено, що обставини викладені у його заяві, не відносяться ні до одного з пунктів переліку обставин передбачених нормами Податкового кодексу України, щодо проведення позапланової документальної перевірки чи фактичної перевірки. Повідомлено, що БО «БТ «Скеля Спасіння» є неприбутковою організацією, включеною до Реєстру неприбуткових установ га організацій відповідно до підпункту "б" пункту 157.1 статті 157 розділу III Податкового кодексу України, яка не отримує доходів від здійснення нею господарської діяльності, тобто обсяг доходу якої, за попередній календарний 2015 рік менший ніж 20 мільйонів гривень. Тому враховуюче викладене та у зв'язку з мораторієм на проведення перевірок, підстав для проведення позапланової документальної чи фактичної перевірки не має. Крім того зауважили, що у зверненні позивача він наголошує на тому, що податки за нараховану ОСОБА_2 заробітну плату сплачені в повному обсязі, а причина спору полягає у не виплаті керівником БО «БТ «Скеля Спасіння» лікарняних за 05,07,08,09 місяці 2016 року. При цьому повідомили, що контроль за нарахуванням та виплатою лікарняних листів здійснює ВМ ВД ВОМ у Вінницькій області відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а.с. 7).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 40 Конституції України, всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян", який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (ч. 3 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян").

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ч. 4 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян").

Отже, чинним законодавством закріплений прямий обов'язок органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян надати належну обґрунтовану відповідь на звернення громадян.

Обов'язку надання відповіді кореспондує право громадянина одержати письмову відповідь за результати розгляду заяви чи скарги. Таке право закріплене ст. 18 Закону України "Про звернення громадян".

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що Листи відповідача від 02.12.2016 року №12098/К/02-28-13-05 та від 23.12.2016 року №13256/К/02-28-13-05, надані у відповідь на скаргу ОСОБА_2 від 09.11.2016 року є суперечливими за своїм змістом стосовно того, що відповідно у першому листі вказувалося про те, що його запросять на розгляд звернення, а згідно другого листа його не запрошено для участі в розгляді скарги.

Так, відповідно до статті 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Разом з тим, статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначені обов'язки і перелік органів, які розглядають заяви чи скарги громадянина, обмеження та процедуру їх перевірки.

За змістом цієї норми Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, посадові особи зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

При цьому, стаття 19 Закону України «Про звернення громадян» встановлює певні обмеження та випадки розгляду звернення за участю особи, випадки такої участі.

Так, відповідно до частини 1 абзацу другого і третього статті 19 Закону України «Про звернення громадян», у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги суб'єкт розгляду зобов'язаний скласти про це мотивовану постанову, на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Системний аналіз зазначеного дають підстави дійти висновку, що особа може бути запрошеною для розгляду її заяви чи скарги лише у випадку проведення засідання, тобто розгляду її колегіально.

Інших винятків Закон не містить, а тому заяви чи скарги розглядаються суб'єктами у порядку визначеному їх положеннями чи правилами, без обов'язкового виклику і присутності цих осіб.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Вищого адміністративного суду України від 01 грудня 2011 року №К-44805/09.

Як слідує із листа-відповіді відповідача від 23.12.2016 року №13256/К/02-28-13-05, у зв'язку з тим, що БО «БТ «Скеля Спасіння» є неприбутковою організацією, яка не отримує доходів від здійснення нею господарської діяльності, тобто обсяг доходу якої за попередній календарний 2015 рік менший ніж 20 мільйонів гривень, та у зв'язку з мораторієм на проведення перевірок, підстави для проведення позапланової документальної чи фактичної перевірки відсутні.

Тобто, відповідачем перевірка шляхом проведення заходів з державного (нагляду) контролю не здійснювалась, та не проводились засідання з розгляду порушених у скарзі ОСОБА_2 питань.

З огляду на викладене, враховуючи те, що засідання з розгляду порушених у скарзі ОСОБА_2 питань не проводилось, суд приходить до висновку, що у діях відповідача, що полягали у незапрошенні на розгляд скарги ОСОБА_2 - відсутня протиправна бездіяльність, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, викладене спростовує аргументи ОСОБА_2 стосовно суперечливості за своїм змістом листів відповідача від 02.12.2016 року №12098/К/02-28-13-05 та від 23.12.2016 року №13256/К/02-28-13-05 стосовно незапрошення його для участі у розгляді його скарги, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій СВП Павла Миколайовича Волкодава щодо направлення суперечливих за своїм змістом листів, також задоволенню на підлягають.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання відмови у перевірці суб'єкта справляння єдиного внеску БО «БТ» Скеля Спасіння» протиправною, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 75.1, ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення позапланової документальної перевірки чи фактичної перевірки платника податків (особи) передбачено статтями 78 та 80 розділу ІІ Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка може проводитись за наявності хоча б однієї з обставин, перелік яких передбачено виключно в п.п. 78.1.1-78.1.18 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитись за наявності хоча б однієї з обставин, перелік яких передбачено виключно в п.п. 80.2.1-80.2.7 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Обставини, викладені у скарзі ОСОБА_2 від 09.11.2016 року, не відносяться до жодного із вказаних пунктів переліку обставин проведення позапланової документальної перевірки чи фактичної перевірки.

Згідно п. 3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VІІ, встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Так, БО «БТ «Скеля Спасіння» (1) є неприбутковою організацією, включеною до Реєстру неприбуткових установ га організацій відповідно до підпункту «б» пункту 157.1 статті 157 розділу III Податкового кодексу України, яка не отримує доходів від здійснення нею господарської діяльності, тобто обсяг доходу якої, за попередній календарний 2015 рік менший ніж 20 мільйонів гривень.

З огляду на викладене та враховуючи мораторій на проведення перевірок контролюючим органом, у відповідача відсутні правові підстави для проведення позапланової документальної перевірки чи фактичної перевірки БО «БТ «Скеля Спасіння», а тому, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у перевірці суб'єкта справляння єдиного внеску БО «БТ» Скеля Спасіння» не підлягає визнанню протиправною, а позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій СВП Павла Миколайовича Волкодава щодо порушення строків розгляду скарги позивача дів 09.11.2016 року, варто зазначити наступне.

Так, статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Судом встановлено, що позивач із скаргою до начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся 09.11.2016 року, про що свідчить відповідна дата на штампі вхідної кореспонденції Вінницької ОДПІ (вх. № 138-К).

Тобто, в даному випадку, днем надходження скарги позивача, з якого розпочався термін її розгляду та вирішення, є 09.11.2016 року.

Листом відповідача від 02.12.2016 року №12098/К/02-28-13-05 повідомлено ОСОБА_2 про те, що для перевірки фактів викладених у його заяві, направлено запит керівнику БО «БТ» Скеля Спасіння» про надання документів щодо перебування позивача в трудових відносинах з підприємством, нарахування йому виплат заробітної плати підприємством за період з 26.05.2016 року по 01.10.2016 року.

Однак суд зауважує, що відповідачем не повідомлялось ОСОБА_2 про продовження терміну розгляду його скарги. Доказів на спростування викладеного відповідачем суду не надано.

В той же час, відповідь на свою скаргу від 09.11.2016 року - лист від 23.12.2016 року №13256/К/02-28-13-05 за підписом заступника начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області П.М. Волкодава, ОСОБА_2 отримав 27.12.2016 року, про що свідчить його особистий підпис на копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи, та не заперечується відповідачем.

З урахуванням того, що скарга ОСОБА_2 прийнята Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 09.11.2016 року, відповідь на яку позивач отримав 27.12.2016 року, відповідачем не дотримано вимог статті 20 Закону України "Про звернення громадян" щодо розгляду і вирішення звернення громадянина у термін не більше одного місяця від дня його надходження. Повідомлення про продовження терміну розгляду скарги ОСОБА_2 від 09.11.2016 року, у зв'язку із неможливістю її розгляду в місячний термін, позивачу не направлялось.

Викладене свідчить про порушення відповідачем вимог статті 20 Закону України "Про звернення громадян" щодо терміну розгляду скарги ОСОБА_2, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Вінницької ОДПІ в особі її начальника Ковальчука С.В. щодо порушення строків розгляду скарги позивача від 09.11.2016 року, є аргументованими та підлягають задоволенню.

Стосовно пояснень позивача про те, що відповідач на його прохання викладене в скарзі від 09.11.2016 року направити відповідь на електрону пошту не відреагував та ніякого листа на його електрону пошту не направив, а тому, на його думку, даному факту необхідно надати юридичну оцінку в рішенні суду, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг. Серед інших, встановлено обов'язок письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, письмову відповідь на свою скаргу від 09.11.2016 року - лист від 23.12.2016 року №13256/К/02-28-13-05, ОСОБА_2 отримав 27.12.2016 року, що підтверджується його особистим підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, наявному в матеріалах справи.

З викладеного слідує, що відповідачем дотримано вимоги статті 19 Закону України «Про звернення громадян», а саме письмово повідомлено ОСОБА_2 про результати перевірки його скарги і суть прийнятого рішення. В той же час, вказаним законом не передбачається обов'язок відповідача дублювати відповідь за результатами розгляду письмової скарги, шляхом її надсилання на електронну пошту скаржника. З огляду на що, аргументи ОСОБА_2 стосовно ненаправлення відповідачем відповіді за результатами розгляду його скарги, на його електронну пошту є безпідставними.

Що стосується решти позовних вимог, а саме, зобов'язання відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_2 від 09.11.2016 року з дотриманням вимог ст.18,19 Закону України «Про звернення громадян» та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то в даному випадку вони є похідними, а тому, з урахуванням встановлених обставин, також задоволенню не підлягають.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З обставин адміністративної справи, встановлених судом, вбачається, що відповідачами повністю не доведено правомірності своїх дій, відтак частково позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області в особі її начальника Ковальчука Сергія Васильовича щодо порушення строків розгляду скарги ОСОБА_2 від 09.11.2016 року.

В задоволені іншої частини позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович