Справа № 805/813/17-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року справа №805/813/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Судді: Василенко Л.А.

Гайдар А.В.

Секретаря судового засідання: Борисова А.А.,

Представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Колеснікової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року по справі № 805/813/17-а за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення № від 07.12.2016 року на суму 3 765,29 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2017 року Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - позивач, Донецький обласний ФСС) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач, Волноваська ОДПІ) з вимогами про визнання незаконним та скасування рішення «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску» № від 07 грудня 2016 року на суму 3 765,29 грн., з яких: штраф у розмірі 3 552,03 грн., та пеня у розмірі 213,26 грн. (арк. справи 3-11).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року вказаний адміністративний позов задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано рішення «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску» № від 07 грудня 2016 року на суму 3 765,29 грн., з яких: штраф у розмірі 3 552,03 грн., та пеня у розмірі 213,26 грн. (арк. справи 82-84).

Не погодившись із вищенаведеною постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу (далі - апелянт), в обґрунтування якої посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки на теперішній час Сертифікату ТПП про звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску та засвідчення форс-мажору, як то передбачає стаття 10 Закону № 1669 позивачем не надано, а тому при прийнятті рішення відповідач діяв у спосіб та у межах наданих йому повноважень (арк. справи 90-91).

Позивач до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також прийнявши письмові заперечення позивача встановила наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції позивач є юридичною особою, , діє в інтересах робочого органу - Волноваської міжрайонної виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яке не є юридичною особою, та перебуває на обліку у відповідача як платник єдиного внеску.

25 серпня 2016 року Волноваською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, прийнято рішення № /265 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на позивача накладені штраф та пеня у загальному розмірі 3 768,42 грн. (арк.справи 12).

12 вересня 2016 року позивач звернувся зі скаргою на вищевказане рішення до Головного управління державної фіскальної служби України у Донецькій області, яка 30 вересня 2016 року за результатами розгляду скарги залишила вищезазначену скаргу без задоволення, з огляду на що, 19 жовтня 2016 року позивач подав скаргу на рішення Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області від 30.09.2016 року № 5518/10/05-99-10-01-12-1 на адресу Державної фіскальної служби України, яка 18 листопада 2016 року рішенням № 24850/6/99-99-11-02-02-25 вказану скаргу залишила без задоволення, при цьому у вказаному рішенні зазначено про помилку у рішенні від 25 серпня 2016 року, а саме: не відображений період, за який застосовані штрафні санкції у розмірі 10 % та помилково визначений період, за який застосовані штрафні санкції у розмірі 20 %, за таких обставин зобов'язано відповідача винести та направити нове рішення, відповідно до вимог чинного законодавства (арк. справи 13-22).

07 грудня 2016 року Волноваською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на позивача накладені: штраф та пеня у загальному розмірі 3 765,29 грн. (штраф 3 552,03 грн. та пеня 213,26 грн., з яких:

-штраф у розмірі 1 616,97 грн. за період з 23 вересня 2014 року по 01 жовтня 2014 року (10% до 01 січня 2015 року);

-штраф у розмірі 1 935,06 грн. за період з 23 вересня 2014 року до 27 лютого 2015 року (20% з 01 січня 2015 року);

-та нарахована пеня у розмірі 213,26 грн. (0,1 % від суми недоїмки).

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції з заперечень та пояснень відповідача та вбачається з розрахунку до спірного рішення, в основу останнього покладена несвоєчасна сплата позивачем єдиного внеску за серпень 2014 року (по терміну сплати 22 вересня 2014 року) - 16 169,70 грн., фактично сплачена 01 жовтня 2014 року, за січень 2015 року (по терміну сплати 20 лютого 2015 року) - 9 675,30 грн., фактично сплачена 27 лютого 2015 року.

Позивач, не погодившись з винесеними контролюючим органом рішенням звернувся до суду з вимогами про визнання його незаконним та скасування спираючись при цьому на положення Закону України № 1669 в частині звільнення останнього від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року.

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04 липня 2013 року № 406-УН до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VI) та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2464-VІ його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VІ).

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

До того ж, наведеним Законом внесено зміни до Закону № 2464-VІ та доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» пунктом 9-3, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону №2464-VІ, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VІІ, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону №2464-VІ, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

При цьому підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

До того ж, платником податків повинен враховуватись перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З аналізу вищенаведеного Закону № 1669 впливає, що платник податків, що здійснює діяльність, або в той момент здійснював діяльність на території населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція - звільняється від своєчасного виконання обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України № 2464 з 14 квітня 2014 року, тому, оскільки в основу спірного рішення яке оскаржується позивачем, включені штрафи та пеня з 14 квітня 2014 року, то позивач в силу наведених вимог ЗУ № 1669 звільняється від несвоєчасної сплати єдиного внеску за цей період.

Крім цього колегія суддів звертає увагу, що позивачем як під час розгляду справи у суді першої так і у суді апеляційної інстанції не надано суду заяву про звернення до ТПП з відповідною заявою про засвідчення форс мажорних обставин на період АТО в частині своєчасної сплати єдиного внеску та відповідний Сертифікат ТПП, оскільки ЗУ № 1669 не вимагає обов'язкового подання такого Сертифікату, що спростовує доводи апелянта про обов'язковість надання Сертифікату ТПП, проте позивачем надано заяву, з якою останній звертався до відповідача для звільнення від відповідальності в частині своєчасної сплати єдиного внеску, як то передбачає ЗУ № 1669, а тому судом першої інстанції правомірно зроблено висновок про скасування спірного рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, а отже судом першої постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а отже наявні підстави у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року по справі № 805/813/17-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року по справі № 805/813/17-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 17 травня 2017 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Суддів: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар