Справа № 820/739/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 р.Справа № 820/739/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2017р. по справі № 820/739/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ"

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд зобов'язати Департамент реєстрації Харківської міської ради внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань про виключення ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" () на підставі протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" №2 від 16 жовтня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач 29 листопада 2016 року звернувся з письмовим повідомленням до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради про звільнення ОСОБА_1 з посади Генерального директора (керівника) ТОВ "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ", на яку 16.12.2016 року позивачем отримано відповідь за №2673/0/279-16, згідно з якою відповідач повідомив про те, що ТОВ "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" повинен бути поданий відповідний пакет документів відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та Громадських формувань" для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі (у тому числі щодо змін до відомостей про керівника), а саме: заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни що вносяться до Єдиного державного реєстру; документ про сплату адміністративного збору у випадках, передбачених статтею 36 зазначеного вище Закону. На думку позивача, відповідач своїми діями порушив права та законні інтереси позивача, який по суті, за дії третьої особи, а саме призначення нею нового Генерального директора (керівника) поклав відповідальність бути вказаним в ЄДРПОУ невизначений час на колишнього директора ТОВ "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" ОСОБА_1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" про зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані та порушено норми матеріального та процесуального права

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції зроблено висновок, що повноваження Департаменту реєстрації Харківської міської ради внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань про виключення ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ", є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 29 листопада 2016 року звернувся з письмовим повідомленням до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради про звільнення ОСОБА_1 з посади Генерального директора (керівника) ТОВ "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ".

Відповідачем 16.12.2016 року на адресу позивача надано відповідь №2673/0/279-16, відповідно до якої суб'єктом владних повноважень зазначено, що відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та Громадських формувань" для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі (у тому числі щодо змін до відомостей про керівника) необхідно надати відповідний пакет документів, у разі отримання відповідного пакету документів, який передбачено Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державний реєстратор буде діяти у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 склав свої повноваження Генерального директора (керівника) ТОВ "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ", що підтверджується Наказом № 20-ВК від 17 жовтня 2016 року, який виданий на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" №2 від 16 жовтня 2016 року.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" №2 від 16 жовтня 2016 року призначено тимчасово виконуючого обов'язки Генерального директора ОСОБА_2 з 18.10.2016 року.

Розглядаючи позовні вимоги щодо зобов'язання Департаменту реєстрації Харківської міської ради внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань про виключення ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" () на підстави протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" №2 від 16 жовтня 2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади , органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Ухвала ВАСУ від 29.09.2016 року по справі № 522/6069/14-а (№ в ЄДРСРУ 61821829).

У Рішенні Конституційного суду України від 01.12.2004 р. по справі № 1-10/2004 розкривається поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Так, у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Однак, надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту" ухваленої на 114-й сесії Комітету міністрів від 12 травня 2004 р. передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов'язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов'язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини , на держави покладається загальний обов'язок розв'язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Щодо дискреційних повноважень, колегія суддів зазначає, що такими є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. У такому випадку дійсно суд не може зобов'язати суб'єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде законним .

Таким чином у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що до суду не надано будь-яких доказів протиправності дій відповідача щодо відмови у внесенні запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань про виключення ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" () на підставі протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ" №2 від 16 жовтня 2016 року, встановлення факту яких могла б слугувати підставою для застосування судом приписів ст.162 КАС України щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

У той же час позивачем також не надано до суду доказів звернення уповноваженої особи до суб'єкта державної реєстрації у порядку, визначеному ст.17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із необхідним пакетом документів, оформлених згідно з вимогами чинного законодавства про державну реєстрацію.

Таким чином, повноваження Департаменту реєстрації Харківської міської ради внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань про виключення ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВТУРБОІНЖИНІРІНГ", є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, постанова суду ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2017р. по справі № 820/739/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2017 р.