Справа № 428/11236/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. справа №428/11236/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Міронової Г.М., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 березня 2017 року у справі № 428/11236/16-а за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про скасування постанови та зобов'язання призначити страхові виплати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - Відділення) про скасування постанови та зобов'язання призначити страхові виплати.

В обґрунтування позову позивач вказав, що з 2003 року по 08.06.2015 він працював на Державному підприємстві шахта «Ніканор-Нова», яку в 2005 році було реорганізовано у Відокремлений структурний підрозділ «Шахта «Ніканор-Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля». Зараз він працює на шахті «Г.Г. Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» за професією гроз. З 14.04.2015 по 30.04.2015 він проходив обстеження в Клініці професійних захворювань Державної Установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України», після чого в нього було вперше виявлено професійне захворювання: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, початкові явища (1 ст.) за класифікацією Остапкович В.С. та Пономарьової Н.І. Вібраційна хвороба II ст. (вегето-сенсорна полінейропатія верхніх кінцівок з дефартрозом І ст. між фалангових, зап'ястково-п'ясткових суглобів, дефартрозом ліктьових суглобів І ст.). 07.12.2015 комісією з розслідування професійного захворювання було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. З 02.03.2016 МСЕК позивачу було визначено 25 % втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, в тому числі 20% по вібраційній хворобі та 5% по сенсоневральній приглухуватості, а також визначено потребу в медикаментозному лікуванні за профзахворюваннями. У квітні 2016 року він звернувся до Відділення з документами для призначення йому передбачених законодавством виплат у зв'язку з професійним захворюванням, однак своїм листом відповідач повідомив його про нарахування одноразової допомоги у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 5856,50 грн. та щомісячної страхової виплати у розмірі 0,00 грн. з посиланням на пункт 14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266.

ОСОБА_2 вважає, що відповідачем необґрунтовано та з порушенням норм законодавства здійснено розрахунок щомісячної страхової виплати у розмірі 0,00 грн., тому що працівник не повинен бути позбавлений права на відшкодування шкоди у зв'язку з професійним захворюванням, якщо страхувальник неналежно виконував свої функції щодо сплати страхових внесків.

У вказаному позові позивач, із урахуванням уточнених позовних вимог, просить скасувати постанову про призначення йому щомісячної страхової виплати у розмірі 0,00 грн. та зобов'язати Відділення призначити йому щомісячні страхові виплати з 02.03.2016 у розмірі 2687,62 грн. щомісячно з подальшим перерахуванням, виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати в сумі 10750,49 грн., визначеної із даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, без урахування сплати/несплати страхувальником за розрахунковий період страхових внесків.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 березня 2017 року частково задоволені позовні вимоги позивача, внаслідок чого, скасовано постанову № 1211/9475/9475/3 від 11.05.2016 про призначення потерпілому ОСОБА_3 щомісячної страхової виплати в розмірі 0,00 грн., зобов'язано Відділення призначити ОСОБА_3 щомісячні страхові виплати з 02.03.2016 по 01.04.2017 у розмірі 2687,62 грн. щомісячно, виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати в сумі 10750,49 грн., визначеної із даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, без урахування сплати або несплати страхувальником за розрахунковий період страхових внесків.

У задоволенні позову в іншій частині було відмовлено.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції виходив із права ОСОБА_2 на отримання позивачем страхових виплат.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу на прийняте рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що призначення страхових виплат ОСОБА_2 із розрахунку середнього заробітку по шахті «Ніканор-Нова» суперечить чинному законодавству, тому що згідно ст. 42 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я (07.12.2015). Позивач працював на ВП «Шахта «Г.Г. Капустіна» гірником очисного забою і мав заробітну плату, з якої сплачені внески. Таким чином, апелянт вважає, що саме з цієї заробітної плати необхідно призначити страхові виплати позивачу.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач звернувся до адміністративного суду із позовом, об'єктом судового захисту є відновлення порушеного, на його думку, права на отримання страхових виплат, пов'язаних з нещасним випадком на виробництві.

Завданням страхування від нещасних випадків на виробництві відповідно до статті 1 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є, зокрема, відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються у судовому порядку (стаття 55 вказаного Закону).

Відповідно до положень розділів I і II зазначеного Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, тому з урахуванням наведеного та враховуючи суб'єктний склад сторін, такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір є цивільно-правовим (п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3).

Слід зазначити, що відповідні роз'яснення питань, порушених у позові, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з відповідними змінами та доповненнями). Слід зазначити, що звертаючись до суду, позивач керувався нормами цивільного процесуального законодавства України та обрав спосіб судового захисту, який узгоджується з нормами статті 15, 16 ЦК України.

Характер спірних правовідносин свідчить, що вони виникли у зв'язку з ушкодженням здоров'я, що врегульовано нормами цивільного законодавства.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Оскільки місцевий суд помилково розглянув справу у порядку адміністративного судочинства, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 157, частини першої статті 203 КАС України, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 195; 196; 198; 203; 205; 206; 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області - задовольнити.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 березня 2017 року у справі № 428/11236/16-а - скасувати, а провадження у справі закрити.

Роз'яснити ОСОБА_2, що даний спір належить до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: Г.М.Міронова

О.О.Чебанов