Справа № 242/3051/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 травня 2017 року справа №242/3051/16-а

Суддя-доповідач Донецького апеляційного адміністративного суду Сіваченко І.В., розглянув апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 26 липня 2016 року у справі № 242/3051/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 26 липня 2016 року у справі № 242/3051/16-а позовні вимоги задоволено частково.

5 серпня 2016 року відповідачем до суду першої інстанції подано апеляційну скаргу. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.09.2016 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (далі - Управління) повернуто апелянту у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду від 17.08.2016 року (а.с. 87).

13 березня 2017 року відповідачем вдруге подано до суду першої інстанції апеляційну скаргу. Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду (а.с. 206-244).

Клопотання про поновлення строку обґрунтовано відсутністю коштів на час отримання рішення суду та тим, що на теперішній час відповідно до Закону України "Про судовий збір" внесено зміни, якими звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях Пенсійний фонд України та його органи.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику тридцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, шляхом надання доказів підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Копію ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху отримано апелянтом 25 квітня 2017 року, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення.

19 травня 2017 року апелянтом на адресу суду надіслано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначено, що бюджет Пенсійного фонду України на 2016 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2016 №190 в якому не були закладені кошти для сплати судового збору. Внесення змін до зазначеної постанови не вносилось порядку не було внесено. Крім того, апелянт зазначив, що апеляційна скарга подана у березні 2017 року, а саме після набрання чинності з 01.01.2017 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, згідно якого звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях Пенсійний фонд України та його органи.

Суд зазначає, що така заява не містить в собі доказів підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки Управлінням не надано доказів щодо наявності вказаних в заяві обставин, а саме: звернення Управління до розпорядників коштів вищих рівнів із запитами щодо фінансування витрат на сплату судового збору, виділення асигнувань для оплати судового збору, доказів відмови в виділенні грошових коштів на відповідні цілі та будь-якого підтвердження можливості сплати судового збору у майбутньому за рішенням суду тощо.

Суд зазначає, що пасивна поведінка апелянта не може вважатися поважними обставинами пропуску строку.

Крім того, 06 грудня 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» № 1774-VIII, пунктом 35 якого внесено зміни до Закону України "Про судовий збір". Ч. 1 ст. 5 (пільги щодо сплати судового збору) доповнено, зокрема, п. 18, яким Пенсійний фонд України та його органи звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» № 1774-VIII, цей закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

З аналізу вищезазначених норм права слідує, що Управління та його органи звільняються від сплати судового збору з 01 січня 2017 року. Однак, Управлінням подано апеляційну скаргу лише у березні місяці 2017 року.

Відтак, суд не приймає посилання апелянта щодо наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги як поважність причин пропуску строку у даній справі, оскільки на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної постанови та на момент подання вперше апеляційної скарги Управління не звільнялося від сплати судового збору.

Також, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.10.2015 року по справі "Устименко проти України" (Заява № 32053/13), зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Також зазначено, що "згідно з національним законодавством строк оскарження відраховується з моменту фактичного отримання копії постанови особою, яка подає скаргу. Іншими словами, опосередковано відхиливши єдину причину, наведену відповідачем у його клопотанні про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд, тим не менш, задовольнив клопотання, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження. У світлі цих обставин Суд доходить висновку, що апеляційний суд поновив пропущений строк оскарження остаточної постанови суду, ухваленої на користь заявника, не вказавши чітких причин такого рішення."

З огляду на наведене, підстави, зазначені апелянтом в заяві, не можуть вважатися судом належними доказами поважності причин пропуску строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. 108, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Управлінню Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області в поновлені строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Селидівського міського суду Донецької області від 26 липня 2016 року у справі № 242/3051/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяті днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя - доповідач І.В. Сіваченко