Справа № 818/155/17
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 р.Справа № 818/155/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2017р. по справі № 818/155/17

за позовом ОСОБА_1

до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

06.02.2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Конотопської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі відповідач), в якому просить визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.01.2015.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В своїй апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги доводи суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 12.07.2007 р. між ТОВ Український промисловий банк» та позивачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 394/ФКВ-07, відповідно до п.п.1.1 якого банк надає позичальнику кредитні кошти у розмірі 21950,89 дол.США.

01.07.2010 між ТОВ Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір передачу активів та кредитних зобов'язань.

27.02.2013 року між банком та позивачем укладено додаткову угоду №2, згідно п.1 сторони договору домовилися змінити валюту виконання зобов'язання з доларів США на гривні.

Пунктом 5 зазначеної угоди передбачено, що як наслідок перерахунку боргу на умовах п.1 цього Додаткового договору, кредитор здійснює прощення боргу позичальника за договором на суму 102456, 00 грн. Крім того вказано, що позичальник повідомлений про те, що згідно п.п. «д» п.164.2.17 Податкового кодексу України позичальник зобов'язаний самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб, сума яка складає прощену суму боргу за договором в розмірі 102456,00 грн. та відобразити їх у своїй річній податковій декларації.

Відповідно до п.6 зазначеної додаткової угоди, сторони домовилися, що пункти 1 та 2 цього Додаткового договору починають застосовуватися з моменту здійснення позичальником оплати кредитору заборгованості за договором в розмірі не менше 11000 дол. США.

Позивачем було сплачено заборгованість за користування кредитом.

АТ «Дельта Банк» було анульовано (прощено) частину заборгованості за кредитним договором у розмірі 99969,83 грн.- тіло кредиту. Повідомлення було отримано позивачем особисто 27.02.2013 про що свідчить її підпис на даному повідомленні.

08.12.2014 по 10.12.2014 посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету позивача, за результатами якої складено акт від 12.12.2014 № 380/17-03/НОМЕР_2.

Вказаним актом перевірки встановлені порушення: п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. 176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України у результаті неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за період, що перевірявся, в тому числі за 2013 рік; п.п.164.1.2 п.164.1, п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 167.1 ст. 167, п.п.168.4.5 п.168.4 ст.168, п.176.1 е) ст.176 п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб в період, що перевірявся на загальну суму 16765,47 грн., у т.ч. у 1 кв. 2013 року на суму 16765,47 грн.

Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.01.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 20956, 84 грн., у тому числі за основним платежем - 16 765, 47 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 4 191, 37 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення відповідає нормам чинного законодавства, є законним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платником податку, зокрема, є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України обєктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Підпунктом 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України визначено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Пунктом 164.1 ст. 164 ПК України зазначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

У відповідності до підпункту "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Кодексу додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); спадщини, подарунків, виграшів, призів; заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Платник податку - боржник, у відповідності до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Кодексу, зобов'язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою), відобразити в ній вказаний дохід та у відповідності до п. 179.7 ст. 179 ПК України самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в декларації.

Відповідно п. 49.1 ст. 49 Кодексу податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою).

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 статті 164 Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що Законом прямо передбачено обов'язок платника відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

При цьому сума анульованого податкового боргу включає як основну суму кредиту, так і нараховані відсотки, штрафні санкції, що підлягають обов'язковій сплаті боржником відповідно до умов кредитного договору.

Матеріали справи містять додаткову угоду від 27.02.2013 між банком та позивачем, відповідно до якої, згідно п.1, сторони домовились змінити валюту виконання зобовязань з доларів США на гривні; згідно 5 пункту, як наслідок перерахунку боргу на умовах п. 1 цієї додаткової угоди, кредитор здійснює прощення боргу позичальника за договором на суму 102456, 00 грн., та зазначено, що позичальник повідомлений про те, що згідно пп. «д» 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України позичальник зобовязаний самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб, та відобразити їх у своїй річній податковій декларації.

Вказана додаткова угода є чинною. Відповідно до листа банку було анульовано частину заборгованості за кредитним договором у розмірі 99969, 83 грн. є основною сумою боргу.

Доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують.

Посилання апелянта про неотримання анульованого (прощеного) кредитором боргу спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з повідомлення про анулювання (прощення) частини боргу вбачається, що позивач ознайомлена зі змістом вказаного листа 27.02.2013 року, про що свідчить її особистий підпис (а. с. 37).

Таким чином, колегія суддів вказує, що позивач, будучи належним чином повідомлена АТ «Дельта Банк» про те, що згідно пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 ПК України анульована (прощена) частина боргу є її доходом (додатковим благом), з якої, як платнику податків з доходів фізичних осіб необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу, та відобразити цей дохід у річній податковій декларації про майновий стан і доходи, яка подається до податкового органу за місцем проживання до 1 травня року, що настає за звітним, всупереч наведеної вище норми, позивач податкову декларацію про майновий стан і доходи не подавала, та податок не сплачувала. Позивачем вказане не спростовувалось.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2017р. по справі № 818/155/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2017 р.