Справа № 2-а-8512/10/1570
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.Справа № 2-а-8512/10/1570

Категорія:8.1.1Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2010 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Интер»до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправними дій щодо невизнання податковою звітністю декларацій з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств з додатками,

В С Т А Н О В И Л А :

З позовом до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Интер»до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправними дій щодо невизнання декларацій з податку на додану вартість за березень-червень 2010 року та з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2010 року з додатками податкової звітністю, зобовязання прийняти податкові декларації з податку на додану вартість за березень-червень 2010 року та з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2010 року з додатками та визнати їх податкової звітністю з дати їх подання.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на те, що позивач не порушував порядок заповнювання та подання податкової звітності, а відповідач неправомірно відмовив у її прийнятті, що порушує права платника податків.

Справа слухалась за відсутністю представника відповідача, повідомленого про час, дату та місце розгляду справи.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2010 року позовні вимоги задоволені повністю. Визнані протиправними дії Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси щодо невизнання декларацій з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Интер»за березень-червень 2010 року та з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2010 року з додатками податкової звітністю. Зобовязано Державну податкову інспекцію у Малиновському районі м. Одеси прийняти податкові декларації з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Интер»за березень-червень 2010 року та з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2010 року з додатками та визнати їх податкової звітністю з дати їх подання.

Не погодившись з таким рішенням ДПІ у Малиновському районі м. Одеси звернулась з апеляційною скаргою на постанову від 06 грудня 2010 року. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова винесена без повного і всебічного зясування обставин, що мали значення для даної справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ «АЛЬЯНС-ИНТЕР»знаходиться на обліку як платник податків у ДПІ у Малиновському районі м.Одеси за №13036, зареєстрований платником податку на додану вартість, про що видане Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість серії від 13.11.2008 року №100150663, індивідуальний податковий номер 29.

08.07.2009 року між ДПІ у Малиновському районі м.Одеси та ТОВ «АЛЬЯНС-ИНТЕР»був укладений Договір №1208 про визнання електронних документів, згідно якого позивач отримав право надсилати до органу ДПС документи податкової звітності в електронному вигляді, які згідно п.1 договору визнаються як оригінал. В обовязки платника податків входить надсилання податкових документів в електронному вигляді у форматі та стандарті, затвердженому ДПА України. Відповідно до п.3 вказаного договору орган ДПС зобовязаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді Платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді. 24.06.2009 року позивачем було отримано посилений сертифікат відкритого ключа.

19.04.2010 року ТОВ «АЛЬЯНС-ИНТЕР»в електронному вигляді (Бест-Звіт) подало до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси за березень 2010 року: декларацію по ПДВ, реєстраційний номер звіту НОМЕР_1; Додаток 5 розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, реєстраційний номер звіту НОМЕР_2. Про що відповідно до умов договору №1208 було отримано від відповідача відповідні квитанції; на кожній з квитанцій стоїть запис, що документ прийнято на районному рівні.

19.05.2010 року ТОВ «АЛЬЯНС-ИНТЕР»подало в електронному вигляді за квітень 2010 року декларацію по ПДВ, Додаток 1 розрахунок коригування сум ПДВ та Додаток 5 розшифровки в розрізі контрагентів, про що було отримано квитанції на яких стоять записи, що документ не прийнято. Підстави неприйняття податкових документів відповідачем не зазначені.

При зверненні безпосередньо до відділу приймання звітів в документарній формі ДПІ в Малиновському районі м.Одеси в прийнятті податкової звітності було відмовлено без пояснення причин відмови.

21.05.2010 року позивачем було направлено зазначені вище документи за квітень 2010 року поштою рекомендованим цінним листом з описом вкладення, про що було отримано повідомлення про вручення поштового відправлення 27.05.2010 року з підписом працівника ДПІ Молчанова за довіреністю.

Декларація з ПДВ за травень 2010 року, Додаток 1 розрахунок коригування сум ПДВ та Додаток №5 (розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) здавалась особисто до відділу приймання звітів ДПІ в Малиновському районі м.Одеси 16.07.2010 року, і, після отримання відмови в прийнятті звітності, зазначені вище документи за травень 2010 року було направлено поштою рекомендованим цінним листом з описом та з повідомленням, про що було отримано повідомлення про вручення поштового відправлення 20.07.2010 року працівнику ДПІ Молчанову за довіреністю за його підписом.

20.07.2010 року позивачем поштою були направлені на адресу відповідача декларація по ПДВ за червень 2010 року, Додаток 1 розрахунок коригування сум ПДВ, Додаток №5 (розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) та реєстр виданих та отриманих податкових накладних. Про отримання вказаних документів свідчить наявна у матеріалах справи копія повідомлення про отримання поштового відправлення 22.07.2010 року з підписом працівника ДПІ Молчанова за довіреністю.

12.08.2010 року ТОВ «АЛЬЯНС-ИНТЕР»рекомендованими цінними листами з описами направило на адресу відповідача повторно декларації з податку на прибуток та ПДВ (з відповідними додатками та дискетами) за березень 2010 року, квітень 2010 року, травень 2010 року, червень 2010 року та І півріччя 2010р., про що також складено листи, підписані трьома свідками. Вказані відправлення були отримані відповідачем 16.08.2010 року, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії повідомлень про вручення поштового відправлення з відповідними підписами.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Згідно з вимогами п.1.11 ст.1 Закону України № 2181-III «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкова декларація - це документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до п.10.6 ст.10 Закону України «Про податок на додану вартість»форми декларацій та податкових розрахунків з ПДВ встановлюються відповідно до закону.

Згідно з п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону 2181 платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом «г»підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті. Відповідно до п.п.4,5 розділу ІІ Інструкції з підготовки подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженого наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року за №320/15011, податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів. разі подання податкового документа в електронному вигляді платник податків має право не подавати податкові документи на паперових носіях.

Згідно з п.1 розділу ІІІ Інструкції податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі. Відповідно до підпунктів 7.4, 7.5 розділу ІІІ Інструкції перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним; підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»від 22.05.2003 року №852-IV електронний підпис - дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов'язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу.

Згідно з вимогами п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону №2181, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Відповідно до частини 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те що, по-перше, можливою підставою неприйняття податкової декларації є її заповнення з порушеннями вимог законодавства або не зазначення обовязкових реквізитів; по-друге, про невизнання отриманого податковою декларацією податковим органом приймається рішення, яке може бути оскаржено, проте, в порядку апеляційного узгодження. Аналіз норм Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року №166 дозволяє стверджувати, що податковий орган при прийнятті податкової декларації здійснює формальну перевірку наявності обов'язкових реквізитів, підписів відповідальних посадових осіб і відтиску печатки підприємства. Подані позивачем податкові декларації по ПДВ за березень 2010 року, квітень 2010 року, травень 2010 року, червень 2010 року, декларація з податку на прибуток за І півріччя 2010 року містили всі обовязкові реквізити, підписані відповідними посадовими особами та скріплені печаткою платника податків, що підтверджується копіями зазначеної звітності, наданими позивачем.

Відповідно до п.п. 4.3 п.4 Наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року №166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання»(далі Порядок), податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків.

Відповідно до п.п.4.1.1 Порядку декларація подається платником незалежно від того, виникло у звітному (податковому) періоді в нього податкове зобов'язання чи ні, тобто незалежно від стану фінансово-господарської діяльності платника податку

Достовірність даних підтверджується підписами керівника та засвідчується печаткою підприємства. Оригінал декларації з відповідними додатками подається платником до податкового органу за місцезнаходженням платника на одному двосторонньому аркуші форматом А-4 з відповідними додатками на односторонніх аркушах форматом А-4 (п.3 Наказу).

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених Наказом ДПА України від 31.12.2008р. №827, податкова звітність приймається підрозділом ведення та захисту податкової звітності (за необхідності, в останній день строку подання звітності із залученням працівників інших підрозділів) без попередньої перевірки зазначених показників від платника податків або іншої особи, на яку покладено обов'язки подання органам ДПС податкової звітності (п.4.2).

Як зазначено в Законі 2181, відмова службової (посадової) особи ОДПС прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законодавством.

У разі якщо службова (посадова) особа ОДПС порушує норми абзацу першого підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону 2181, платник податків зобов'язаний до закінчення граничного строку подання декларації надіслати таку декларацію поштою з описом вкладеного та повідомленням про вручення, до якої долучається заява на ім'я керівника відповідного ОДПС, складена у довільній формі, із зазначенням прізвища службової (посадової) особи, яка відмовилася прийняти декларацію, та/або із зазначенням дати відмови. При цьому декларація вважається поданою у момент її вручення пошті, а граничний десятиденний строк, встановлений для поштових відправлень підпунктом 4.1.7 пункту 4.1 статті 4 Закону 2181, не застосовується.

Платник податків може також оскаржити дії службової (посадової) особи контролюючого органу з відмови у прийнятті податкової декларації у судовому порядку.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подана ТОВ «АЛЬЯНС-ИНТЕР»податкова звітність за березень 2010 року, квітень 2010 року, травень 2010 року, червень 2010 року та за І півріччя 2010 року відповідає викладеним вище вимогам законодавства.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 05.12.2011 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький