Справа № 466/2423/17
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2423/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Папінко О.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кулініч О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в :

у квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова ( після реорганізації - Личаківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Львова), в якому просила постановити рішення, яким:

- визнати дії Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» - неправомірними;

- зобов'язати здійснити перерахунок та виплату їй, ОСОБА_1, пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 16.10.2007 року в розмірі 90% від середньомісячної заробітної плати державного службовця, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати), згідно з поданою довідкою Національного банку України від 02.03.2017 року №237 про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова в її користь судовий збір у розмірі 640 грн.

В обґрунтування своїх вимог зіслалась на те, що з 16 жовтня 2007 року вона, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова як одержувач пенсії за віком в розмірі 90% відповідно ст. 37 Закону України «Про державну службу». При призначенні пенсії стаж державної служби становив 33 роки 1 місяць. Загальний стаж становив 37 років 7 місяців.

Під час призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» Управлінням Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Львова не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум, пов'язаних з індексацією заробітної плати.

Оскільки на усі ці види виплат, які отримані за час проходження державної служби були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, 14 березня 2017 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова із заявою та довідкою Національного банку України від 02.03.2017 р. № 237 про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, щодо проведення перерахунку її пенсії з врахуванням зазначених сум в графі «Інші виплати».

Однак, у проведенні перерахунку пенсії відповідач своїм рішенням від 21.03.2017 № 3305/03- 15 відмовив, мотивуючи це відсутністю правових підстав.

Вважає дії відповідача неправомірними, що суперечать нормам чинного законодавства, тому вирішила звернутися в суд.

В судовому засіданні, яке було призначено на 19 травня 2017 року о 15.30 год., позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в адміністративному позові та просила його задовольнити.

Представник Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова Кулініч О.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, покликаючись на доводи, які викладені в долученому до матеріалів справи письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з положеннями ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває з 16 жовтня 2007 року на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова ( після реорганізації - Личаківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Львова) як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

14 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із письмовою заявою провести перерахунок розміру її пенсії з врахуванням виплачених їй виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Однак, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова своїм листом від 21 березня 2017 року №3306/03-15 відмовило їй у перерахунку пенсії.

Суд вважає, що відмова відповідача у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії є безпідставною та не грунтується на нормах матеріального законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою. Аналогічна правова позиція викладена в листі ВССУ від 07 травня 2013 року №708/0/4-13.

Згідно з положеннями ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У відповідності до приписів ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої оплачуються страхові внески.

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є спеціальними нормами та мають перевагу у застосуванні перед загальними нормами.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України "Про державну службу".

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби. При цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України від 08.07.2015 р. № 732/48/15-а.

Таким чином, при перерахунку пенсії державного службовця має враховуватись відсоток суми заробітної плати, який було визначено позивачу при призначенні пенсії, а саме 90%.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

За ч.1 ст.35 Закону України "Про державну службу" державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки з виплатою допомоги для оздоровлення.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається у певному відсотку від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

З аналізу зазначених норм вбачається, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне передбачає, що інші виплати, отримувані застрахованою особою, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження, а саме з виплат державним службовцям як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії та надбавки на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. До складу заробітної плати відносяться також інші виплати.

Отже, з наведеного вбачається, що усі інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація), які виплачувались позивачу, є частиною заробітної плати державного службовця та виплачуються за рахунок та у межах фонду оплати праці, а також, враховуються при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на них нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця.

Таким чином, неврахування Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати як складової заробітної плати є перевищенням компетенції, оскільки згідно чинного законодавства пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця для обчислення пенсії.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо протиправності дій відповідача, необхідності здійснення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, а саме: з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації доходів, зазначених у довідці про складові заробітної плати, на які були нараховані страхові внески та які отримувались позивачем.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи наведені вище норми матеріального права, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Доводи представника Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова Кулініч О.А в заперечення позову, на думку суду, є непереконливими, а тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 94,158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 8,19,21,22,46,64 Конституції України, ст. ст. 33,37,37-1 Закону України "Про державну службу", ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення, суд,

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати дії Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» - неправомірними.

Зобов'язати Личаківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 16.10.2007 року в розмірі 90% від середньомісячної заробітної плати державного службовця, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати), згідно з поданою довідкою Національного банку України від 02.03.2017 року №237 про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Д. Б. Глинська