Справа № 461/2255/17
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2255/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мисько Х.М.,

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду справу за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить визнати протиправним рішення Львівської митниці ДФС про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що при складанні протоколу 14 лютого 2017 року під час вїзду в Україну ОСОБА_1 у пункті пропуску на митному пості Рава-Руська Львівської митниці ДФС не було залучено захисника, хоча ОСОБА_1 при цьому наполягав на його залученні та інформував інспектора ВМО № 1 м/п Рава- Руська ОСОБА_4 про те, що у нього у даній справі є адвокат ОСОБА_2 Також покликається на те, що посадова особа Львівської митниці ДФС не зясувала чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Також вказує на те, що не були взяті до уваги наступні документи, які були надані Львівській митниці ДФС задовго до розгляду справи, а саме: заява ОСОБА_1 про звільнення від юридичної відповідальності від 27 грудня 2016 року, пояснення ОСОБА_1 від 27 грудня 2016 року з додатками до нього - копією заяви про кримінальне правопорушення від 25 листопада 2016 року, зареєстроване 28 листопада 2016 року Жовківським відділенням поліції та копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 листопада 2016 року, що відповідно до ст.495 МК України є доказами, які встановлюють відсутність порушення митних правил ОСОБА_1 та відсутність вини останнього у їх вчиненні.

Крім цього, разом із позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку на оскарження вищевказаної постанови, мотивовану тим, що копію постанови ОСОБА_1 отримав по пошті 18 березня 2017 року, позов поданий 28 березня 2017 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача адміністративний позов підтримали, надали пояснення, аналогічні до викладених у позовних заявах та просили позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з мотивів безпідставності та надав письмові заперечення, в яких вказує, що факт звернення в правоохоронні органи не підтверджує, що проти позивача вчинені шахрайські дії та не спростовує ту обставину, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Opel Omega», VIN № W0L0VBF35Y1076563, р.н. RJA51146, по смузі руху «зелений коридор» з метою особистого користування, в митному режимі «транзит». Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 10 березня 2017 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_5 було винесено постанову про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн. (а.с.11-14).

Згідно ч.3 ст.470 МК України, відповідальність передбачена за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Вказана постанова була винесена на підставі протоколу про порушення митних правил № 0478/209100501/17 від 14 лютого 2017 року (а.с.15-16).

Як встановлено в судовому засіданні, при складанні протоколу 14 лютого 2017 року під час вїзду в Україну ОСОБА_1 у пункті пропуску на митному пості Рава-Руська Львівської митниці ДФС не було залучено захисника, хоча ОСОБА_1 при цьому наполягав на його залученні та інформував інспектора ВМО № 1 м/п Рава- Руська ОСОБА_4 про те, що у нього у даній справі є адвокат ОСОБА_2 Крім того, ОСОБА_1 інформував інспектора про те, що він з адвокатом ОСОБА_2 зявлявся на виклик від 06 жовтня 2016 року № 19450/13-70-20/С/29 та подавав 27 грудня 2016 року у Львівську митницю ДФС (отримано митницею 27 грудня 2016 року) заяву про звільнення від юридичної відповідальності, а також 27 грудня 2016 року надавав Львівській митниці ДФС письмове пояснення та додатки до нього, а саме: копію заяви про кримінальне правопорушення, зареєстроване 28 листопада 2016 року Жовківським відділенням поліції, копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 листопада 2016 року.

Суд приймає до уваги, як належні та допустимі, покликання сторони позивача на те, що такими діями було порушене фундаментальне право особи користуватися юридичною допомогою захисника, тим паче, що у ОСОБА_1 В Є. 09 вересня 2016 року укладений зі адвокатом ОСОБА_2 договір-доручення про надання правової допомоги, про що знали посадові особи Львівської митниці ДФС.

Також судом встановлено, що при розгляді даної справи було порушено ст.ст. 486, 489 Митного кодексу України, а саме, не було всебічно, повно і обєктивно зясовано обставин цієї справи та вирішення її з дотриманням вимог закону, виходячи із наступного.

Як встановлено в судовому засіданні належними та допустимими доказами, посадова особа Львівської митниці ДФС не зясувала чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що підтверджується фактом про те, що не були взяті до уваги документи, які були надані Львівській митниці ДФС задовго до розгляду справи, а саме: заява ОСОБА_1 про звільнення від юридичної відповідальності від 27 грудня 2016 року, пояснення ОСОБА_1 від 27 грудня 2016 року з додатками до нього - копією заяви про кримінальне правопорушення від 25 листопада 2016 року, зареєстроване 28 листопада 2016 року Жовківським відділенням поліції та копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 листопада 2016 року, що відповідно до ст.495 Митного кодексу України є доказами, які встановлюють відсутність порушення митних правил ОСОБА_1 та відсутність вини останнього у їх вчиненні.

При таких обставинах суд дійшов до висновку про те, що постанова в справі про порушення митних правил № 0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України - не відповідає вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.ч.1,2,4 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Субєкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Жодних доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.

Таким чином, зясувавши фактичні обставини справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а оскаржувану постанову слід скасувати.

Крім цього, суд приходить до висновку про необхідність поновлення позивачу строку на звернення до суду із даним позовом та приймає до уваги, як допустимі та доведені належними доказами покликання на те, що копію оскаржуваної постанови, винесеної 10 березня 2017 року, позивач отримав 18 березня 2017 року, а позов поданий 28 березня 2017 року.

Керуючись ст. 19 ч.2, ст.55 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 8, 11, 18, 70, 71, 86, 99, 138, 154, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 470 МК України, суд,

п о с т а н о в и в :

поновити строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року.

Позов задоволити.

Визнати протиправним рішення Львівської митниці ДФС про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року.

Стягнути з Львівської митниці Державної фіскальної служби України в користь Державної судової адміністрації України 640,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий суддя Мисько Х.М.