Справа № 821/309/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/309/17
10 год. 57 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Кравченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (відповідача) повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 22.12.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, в порядку встановленому ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.12.2016 р. звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною 2,0000 га із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, до якого додав всі необхідні документи. Однак, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області листом від 11.01.2017 р. за № М-13055/0-2586/6-16 відмовило в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з посиланням на п.7 ст.118 Земельного кодексу України. Дану відмову позивач вважає незаконною та безпідставною.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, оскільки відмова Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого сільськогосподарського господарства не ґрунтується на вимогах земельного законодавства. Доводи відповідача стосовно того, що бажана земельна ділянка входить у земельний масив, який включено до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, вважають безпідставними, оскільки на час звернення із клопотанням ця земельна ділянка не була сформована, про що свідчить відсутність у земельної ділянки кадастрового номеру.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (відповідач) заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказав на те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області правомірно відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області наказом від 23.11.2016 № 271/0/7-16 затверджено перелік земельних ділянок, права на які виставляється на земельні торги у формі аукціону, до якого включено земельну ділянку, що вказана у заяві позивача. Частиною 3 статті 136 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. У зв'язку з цим позивачу правомірно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого сільськогосподарського господарства.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 22.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га із земель держаної власності на території Чулаківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства.

За результатами розгляду вказаного клопотання листом від 11.01.2017 за № М-13055/0-2586/6-16 відповідач відмовив у задоволенні заяви з посиланням на п.7 ст.118 Земельного кодексу України, оскільки відповідно до наказу Головного управління земельний масив, в якому згідно поданих графічних матеріалів розміщена бажана для відведення земельна ділянка, включено до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону. Також відповідач послався на ч. 3 статті 136 Земельного кодексу України, якою передбачено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Земельні відносини в Україні відповідно до ст.3 Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

З приписів ст.ст.1, 78 Земельного кодексу України слідує, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній і державній власності та є, в свою чергу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави.

Згідно ч.ч.1 ,2, 3 ст.22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Приписами п. "є-1" ч.1 ст.15-1 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

На підставі п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ за №15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної та картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру. Як визначено в п.1 Положення про ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за №28 від 3.03.2015р. ГУ Держгеокадастру у Херсонській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Відповідно до вимог ст.15-1, ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області з 01.01.2013 р. розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Херсонської області.

Виходячи з вищевикладеного, повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Херсонської області з 01.01.2013 р. покладено на Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Зі змісту листа Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 11.01.2017 за № М-13055/0-2586/6-16 слідує, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу стало включення земельної ділянки, яку бажав отримати ОСОБА_1, до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону.

Судом встановлено, що відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України від 08.10.2014 р. № 37732/0/1-14 зобов'язано Держземагентство України забезпечити надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (крім тих, що знаходяться у користуванні) для ведення фермерського господарства та особистого селянського господарства на конкурсній основі за результатами відкритих публічних земельних аукціонів, а також затвердження на регулярній основі та оприлюднення на офіційному сайті Держгеокадастру переліків земельних ділянок, що виставляються на земельні торги, за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб щодо таких земельних ділянок.

На підставі наказу Держземагентства України від 15.10.2014 р. № 328 введено в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 р.

Згідно п.2 Протоколу засідання колегії Держземагентства України від 14.10.2014 р. № 2 "Про продаж прав на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на конкурентних засадах" прийнято рішення щодо: за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб, зокрема щодо надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства та ведення особистого селянського господарства скласти, затвердити та оприлюднити на офіційному сайті Держземагантства України переліки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що мають бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу (крім тих, на яких розташовано нерухоме майно, або тих, які на законних підставах знаходяться у користуванні заявників, або тих, щодо яких надано дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою або станом на 15 жовтня 2014 року у відповідному головному управлінні вже зареєстровано клопотання про надання такого дозволу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - за результатами аналізу поточних робіт із землеустрою та звернень фізичних і юридичних осіб на регулярній основі виявляти земельні ділянки, що користуються попитом та права на які можуть бути продані на земельних торгах, включати такі земельні ділянки до вищезазначених переліків шляхом видання наказів про внесення змін і доповнень до них та оприлюднювати оновлені переліки на офіційному сайті Держземагантства України.

На виконання доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України від 08.10.2014 р. № 37732/0/1-14, наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 23.11.2016 № 271/0/7-16 доповнено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону. Згідно додатку 3 до цього наказу, земельну ділянку, орієнтовною площею 74,0000 га на території Чулаківської сільської ради Голопристанського району за межами населеного пункту з номером кадастрової зони і кварталу НОМЕР_1, в межах якої ОСОБА_1 бажав отримати земельну ділянку площею 2,0000 га, включено до Переліку несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, лот № 226.

Тобто, на час звернення ОСОБА_1 із заявою від 22.12.2016 бажана земельна ділянка вже була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, згідно наказу від 23.11.2016 р. № 271/0/7-16.

Статтею 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі, з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (ч.2 ст.135 Земельного кодексу України). Порядок добору земельних ділянок для продажу їх на земельних торгах визначений статтею 136 ЗК України. Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу. Згідно з ч.2 ст.136 Земельного кодексу України добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови. Частина 3 статті 136 Земельного кодексу України передбачає, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Отже, з вище окреслених законодавчих приписів вбачається, що наявність у чинному законодавстві України обмежень щодо передачі у користування земельної ділянки, віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Окрім того, суд вважає за доцільне наголосити, що позивач не позбавлений права прийняти участь в земельних торгах, на які виставлено спірну земельну ділянку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області була надана мотивована відмова у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Чулаківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Щодо доводів позивача стосовно включення до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги окремими лотами, несформованої земельної ділянки суд звертає увагу на те, що згідно протоколу № 2 засідання колегії Держземагентства України від 14.10.2014 р. вирішено за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб, зокрема, щодо надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства та ведення особистого селянського господарства скласти, затвердити та оприлюднити на офіційному сайті Держземагентства України перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що мають бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім того, зі змісту ст.136 Земельного кодексу України вбачається, що включення в перелік несформованих земельних ділянок є необхідним кроком, який спрямований на резервування земельних ділянок до моменту укладання договору з виконавцем робіт із землеустрою з метою їх формування як об'єкту цивільних прав.

Положення ч.3 ст.136 Земельного кодексу України покликані на недопущення відчуження інвестиційно-привабливих об'єктів землеустрою до проведення земельних торгів та недопущення можливих зловживань, пов'язаних з передачею земельних ділянок на безконкурентних засадах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відмова ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є обґрунтованою та правомірною, оскільки наявність у чинному законодавстві України обмежень щодо передачі у користування чи у власність земельної ділянки, віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

Судові витрати покладаються на позивача.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 травня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 6.2.1