Справа № 17/601/08/5016
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2011 р.Справа № 17/601/08/5016

Категорія:9Головуючий в 1 інстанції: Коваль С.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв»на постанову Господарського суду Миколаївської області від 02 квітня 2009 року по справі за позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області до Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв»про стягнення фінансових санкцій ,-

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2008 року Державна інспекція з контролю за цінами в Миколаївській області звернулася до суду та просила стягнути з комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв»в доход державного бюджету Новоодеського району економічні санкції в розмірі 41 274 грн.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 02 квітня 2009 року позов Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області - задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою Господарського суду Миколаївської області від 02 квітня 2009 року відповідач подав апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі апелянт, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Господарського суду Миколаївської області від 02 квітня 2009, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України , але до судового засідання не зявилися .

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі : відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб , які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату , час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та оргзчи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про ціни та ціноутворення»державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін та тарифів.

Згідно зі ст.9 цього Закону державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються державними органами України, при цьому, відповідно до ст.4 Закону перелік продукції, товарів і послуг, на які затверджуються державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи визначає постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)».

Наказом Мінтрансу, від 04.03.1998, № 67 були затверджені аеропортові збори за обслуговування повітряних суден у міжнародному аеропорту "Миколаїв"

Згідно Положенню про Державну інспекцію по контролю за цінами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 819, Державна інспекція з контролю за цінами здійснює контрольно-наглядові функції з питань додержання вимог щодо формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення»державні органи, що здійснюють контроль за цінами, та їх посадові особи мають права, виконують обов'язки і несуть відповідальність, передбачені Законом України «Про державну податкову службу в Україні», крім повноважень, передбачених пунктами 6-9 статті 11 вказаного Закону.

Пунктом 1 ч. 1 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки, а також планові та позапланові виїзні перевірки суб'єктів господарювання.

Згідно ч.1,4 ст.11-1 Закону плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Судом першої інстанції встановлено, що з 07 квітня по 06 травня 2008 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Миколаївській області проведено перевірку комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв»щодо правильності стягнення аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України; порядку застосування тарифів на загальнодоступні (універсальні) телекомунікаційні послуги та складено акт від 06 травня 2008 року № Б-146.

Вказаною перевіркою встановлено, що відповідач при нарахування плат та зборів за обслуговування пасажирів та повітряних суден, нарахував збір за авіаційну безпеку повітряного судна ,тобто стягував плату як за додаткову послугу , за умови запровадження на них режиму державного регулювання, що призвело до необґрунтованого отримання виручки за період січень-березень 2008 року в розмірі 13 758 грн. 28 коп.

На підставі акту від 06 травня 2008 року та відповідно до ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення», п. 1.3, 1.4, 1.6 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами від 03.12.2001 року № 298/519 ,зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 року № 1047/6238 , а також п. 5, 6 Положення про державну інспекцію з контролю за цінами в Миколаївській області ,затвердженого Наказом Державної інспекції з контролю за цінами від 29 03.2001 року № 9,, Державною інспекцією з контролю за цінами в Миколаївській області прийняте рішення від 13 травня 2008 року № 42 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін на загальну суму 41 274 грн.

Один екземпляр вказаного рішення було вручено Відповідачу разом з вимогою про усунення виявлених порушень державної дисципліни цін для самостійного виконання

Відповідач, станом на момент подання адміністративного позову, зазначене рішення Державної інспекції з контролю за цінами не виконав, економічні санкції за порушення державної дисципліни цін на загальну суму 41 274 грн. не сплатив.

Вказане рішення у встановленому законом порядку не оскаржувалось.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції , що рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області від 13 травня 2008 року № 42 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін було прийняте у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а саме Законом України «Про ціни і ціноутворення», та іншими нормативно-правовими актами регулюючими вказані правовідносини, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановлені постанови правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин і норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що немає підстави для скасування постанови Господарського суду Миколаївської області від 02 квітня 2009 року та прийняття нового судового рішення, необхідно залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210,211,212, ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв»залишити без задоволення , а постанову Господарського суду Миколаївської області від 02 квітня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції .

Головуючий суддя

Судді: