Справа № 2-а-919/09/1470
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2011-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-919/09/1470

Категорія:8.2.6Головуючий в 1 інстанції: Середа О.Ф.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства охорони навколишнього природного середовища України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2009 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Никгранит ЛТД»до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України правонаступником якого є Державна служба геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності субєкта владних повноважень та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Никгранит ЛТД»звернулось до суду з позовом до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невидачі ТОВ «Никгранит ЛТД»спеціального дозволу на право користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки Кривопустошанського родовища облицювальних гранітів, яке розташоване у Братському районі Миколаївської області, терміном на пять років. Також позивач просив зобовязати відповідача надати без проведення аукціону ТОВ «Никгранит ЛТД»спеціальний дозвіл на право користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки Кривопустошанського родовища облицювальних гранітів, яке розташоване у Братському районі Миколаївської області, терміном на пять років та укласти з ТОВ «Никгранит ЛТД»угоду про умови користування надрами, відповідно до наданої заяви та доданих до неї документів.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та вказував, що відповідно до встановлених вимог ним було здійснено розроблення проекту розпорядження Кабінету Міністрів України та направлено до Міністерства фінансів України, однак було повернуто без розгляду в звязку з обмеженням дії Порядку надання у 2008 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2008 року №273. В звязку з цим, а також з урахуванням того, що чинне законодавство передбачає дотримання певної процедури видачі спеціального дозволу на користування надрами, відповідачем не було надано спеціальний дозвіл у 2008 році.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2009 року позов задоволено в повному обсязі. Визнана протиправною бездіяльність Міністерства охорони навколишнього природного середовища України щодо невидачі ТОВ «Никгранит ЛТД»спеціального дозволу на право користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки Кривопустошанського родовища облицювальних гранітів, яке розташоване у Братському районі Миколаївської області, терміном на пять років. Зобовязано Міністерство охорони навколишнього природного середовища України надати без проведення аукціону ТОВ «Никгранит ЛТД»спеціальний дозвіл на право користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки Кривопустошанського родовища облицювальних гранітів, яке розташоване у Братському районі Миколаївської області, терміном на пять років та укласти з ТОВ «Никгранит ЛТД»угоду про умови користування надрами, відповідно до наданої заяви та доданих до неї документів.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, просить, як і його правонаступник, оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Згідно вимогам статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними обєктами права власності народу, відповідно до закону.

Спеціальним законом, який регулює гірничі відносини з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього середовища природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян є Кодекс України «Про надра»від 27.07.1994 р. № 132/94-ВР.

Відповідно до вимог ст.13 Кодексу № 132/94-ВР, користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземні юридичні особи та громадяни.

Згідно до вимог статті 16 Кодексу № 132/94-ВР спеціальні дозволи на користування надрами у межах конкретних ділянок надаються спеціалізованим підприємствам, установам і організаціям, а також громадянам, які мають відповідну кваліфікацію, матеріально-технічні та економічні можливості для користування надрами. Частина 6 статті 16 Кодексу № 132/94-ВР передбачає, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр за погодженням з Міністерством охорони навколишнього середовища України, як правило, на конкурсних засадах в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент звернення позивача до відповідача з відповідною заявою, вказана норма була чинною.

Відповідно до пункту 7 Порядку реєстрації та розгляду документів з надання спеціальних дозволів на користування надрами без проведення аукціонів, а також переоформлення, видачі дублікатів, продовження строку дії дозволів та делегування повноважень, затвердженого наказом Міністерства природи України від 12.06.2008 р. № 301, без проведення аукціону дозвіл надається: у разі видобування корисних копалин, якщо, відповідно до законодавства, заявник є власником цілісного майнового комплексу, побудованого (реконструйованого) з метою видобування та переробки корисних копалин з ділянки надр, на користування якою надається дозвіл; а також геологічного вивчення, якщо відповідно до законодавства заявник є власником зазначеного цілісного майнового комплексу або майновий комплекс надано надрокористувачу в довгострокову оренду.

Судовою колегією встановлена наявність у позивача цілісного майнового комплексу, а також спеціальної техніки та обладнання в довгостроковій оренді, що дозволяє йому виконувати роботи з геологічного вивчення із дослідно-промисловою розробкою Кривопустошанського родовища в Братському районі Миколаївської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором оренди нерухомого майна від 11.11.2008 р. терміном на 10 років та нотаріально посвідченим договором оренди обладнання та спеціальної техніки від 13.11.2008 р. терміном на 10 років.

Відповідно до Порядку під час прийому документів службова особа Міністерства зобовязана перевірити їх на комплектність і лише у випадку подання їх у повному обсязі зареєструвати у встановленому порядку заяву.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт належного подання заяви та всіх необхідних документів згідно переліку, встановленого Додатком 1 до Порядку підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Згідно з пунктом 7 Порядку рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 70 днів після надходження заяви разом із документами у повному обсязі. Судова колегія встановила, що заява позивача з доданими до неї документами була отримана відповідачем 13.11.2008 року. Таким чином, відповідач повинен був прийняти рішення про надання спеціального дозволу без проведення аукціону в строк до 23.01.2008 року. Проте відповідачем не було вжито заходів щодо виконання вимог Порядку в звязку з обмеженням його дії у часі.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 р. № 1-рп 99 «У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 58 Конституції України», за загальним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти як таку, що починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого настала подія або мали місце факти.

Відповідно до частини 3 статті 5 Цивільного Кодексу України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право на отримання спеціального дозволу на користування надрами у позивача виникло з моменту подання їм відповідної заяви - 13.11.2008 р., а тому до спірних правовідносин слід застосувати Порядок надання у 2008 році спеціальних дозволів на користування надрами, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2008 р. № 273. Застосування відповідачем до спірних правовідносин Порядку надання у 2009 р. спеціальних дозволів на користування надрами не вбачається можливим, оскільки він не був чинним на час їх виникнення, а на момент вирішення спору не був затверджений Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, ненаданням позивачу спеціального дозволу на користування надрами у 2008 р. відповідач допустив протиправну бездіяльність і порушив права позивача на отримання відповідного дозволу з метою здійснення своєї господарської діяльності.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за таких обставин, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача, що виявились у ненаданні, протягом встановленого законодавством строку, спеціального дозволу на право користування надрами без проведення аукціону з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки Кривопустошанського родовища облицювальних гранітів, яке розташоване у Братському районі Миколаївської області, терміном на пять років, підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 7 Порядку невідємною частиною дозволу на користування надрами є угода про умови користування надрами, що укладається між Міністерством охорони навколишнього природного середовища України та надрокористувачем.

За таких обставин позовні вимоги про зобовязання відповідача укласти з позивачем угоду про умови користування надрами відповідно до наданої заяви та доданих до неї документів, також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від вимог про зобовязання відповідача надати позивачу спеціальний дозвіл на користування надрами, враховуючи, що саме в угоді встановлюється порядок, умови та строки користування корисними копалинами.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 31.10.2011 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький