Справа № 2-а-198/11/1505
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-198/11/1505

Категорія: 10.3.4Головуючий в 1 інстанції: Прийомова О.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги, зобовязання провести перерахунок та виплатити неотриману щорічну разову грошову допомогу, -

В С Т А Н О В И В:

24.11.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправною відмови відповідача провести перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 1-ої групи за 2010 рік, зобовязання провести перерахунок та виплатити неотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком у розмірі 6460 грн. за 2010 рік.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради здійснити дії щодо перерахунку що рясної разової грошової допомоги за 2010 рік ОСОБА_2 та виплатити неотриману ним частину щорічної разової грошової допомоги, передбаченої ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму, визначеному законом, виходячи з розміру на час виникнення права на виплату, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

02.03.2011 року Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради подало апеляційну скаргу на вказану постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду першої інстанції, апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням всіх обставин справи.

Апелянт зазначає, що виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2010 році здійснювалась у відповідності до положень Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік», а тому, на думку відповідача, порушень вимог чинного законодавство допущено не було.

У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2011 року та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може

бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є ветераном війни інвалідом 1 групи, що підтверджується посвідченням серії ААБ № 040620 від 15.04.2010 року, і на нього розповсюджуються дія Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 зазначеного Закону зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»інвалідам війни першої групи щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Проте, позивачу всупереч вказаній вище нормі виплата щорічної разової допомоги здійснювалася відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року №299 Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань», якими передбачено, що у 2010 році виплата разової грошової допомоги інвалідам війни 1 групи здійснюється в розмірі 600 грн.

Зважаючи на те, що у 2010 році дія ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»не зупинялась, то позивач правомірно просить провести згідно вимог зазначених положень Закону перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає саме Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не зазначена постанова Кабінету Міністрів України.

Посилання відповідача на те, що відповідно до ч. 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»порядок виплати разової грошової допомоги інвалідам війни визначається Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим Управлінням виплата здійснювалась у розмірах, встановлених постановою КМУ від 07.04.2010 року є необґрунтованим та не приймається до уваги колегією суддів, оскільки Законом передбачено, що Кабінетом Міністрів України визначається саме порядок виплати разової грошової допомоги, однак її розмір чітко встановлений в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та не може змінюватись постановами КМУ.

Згідно частинам 1 та 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»виплату разової грошової допомоги ветеранам війни здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Зважаючи на все вищезазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 року у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради залишити без задоволення, а постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1