Справа № 815/970/16
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/970/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

16 травня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю секретаря - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Єй-Пі Інженірінг» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.03.2016 року №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Єй-Пі Інженірінг» звернулось до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Приморському районі м. Одеси) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.03.2016 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував на протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з огляду на те, що товариством додержано усіх вимог чинного законодавства під час формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу». Товариство посилається на те, що реальність господарських операцій підтверджується наданими договорами, додатками та специфікаціями до них, податковими накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт, локальними кошторисами, актами приймання-передачі обладнання, товарно-транспортними накладними.

З огляду на зазначене позивач вважає, що у податкового органу були відсутні підстави для прийняття податкових повідомлень-рішень та визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість по операціям з вказаними контрагентами та зменшення відємного значення з податку на додану вартість.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що за результатами проведеної перевірки ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» було встановлено безпідставне формування вказаним товариством податкового кредиту в результаті взаємовідносин з контрагентами, по яким неможливо підтвердити зв'язок придбаних послуг та товару з господарською діяльністю.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року позов ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

У період з 29.01.2016 року по 08.02.2016 року фахівцями ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на підставі направлення №000030/53 від 25.01.2016 року, згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ та на виконання постанови від 14.07.2015 року слідчого першого відділу КР СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, в межах кримінальної справи №00000, щодо проведення позапланової документальної перевірки ТОВ «Єй-Пі Інженірінг», було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Єй-Пі Інженірінг з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Лайк Трест» , ТОВ «Арттревел 2012», , ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу», код 37727366 за період з 01.01.2012 року по 30.06.2014 рік.

За результатом проведеної перевірки складено акт від 15.02.2016 року № 831/15-53-22-03/31277611, на підставі якого ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 02.03.2016 року:

- № НОМЕР_1, яким збільшено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість на 1 531 428 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 382 857 грн.,

- № НОМЕР_2, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на 40 050 грн.

У висновку акта перевірки зазначено про встановлення перевіркою порушення ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.7 Податкового Кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість в сумі 1 531 428 грн. та завищено залишок від'ємного значення ПДВ (рядок 24 декларації ) за період: липень 2012 78326 грн., серпень 2012 78808 грн., вересень 2012 80800 грн., листопад 2012 9240 грн., грудень 2012 63055 грн., лютий 2013 40050 грн.

Так, податковий орган посилався на те, що під час досудового розслідування кримінальної справи за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, в рамках якої призначено вказану позапланову документальну перевірку ТОВ «Єй-Пі Інженірінг», було встановлено ряд «вигодонабувачів», які протягом 2012-2014 років формували податковий кредит з податку на додану вартість та завищували витрати при нібито проведених фінансово-господарських операціях з ТОВ «Лайк Трест». Допитані під час досудового розслідування засновник, директор та головний бухгалтер ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» повідомили, що не мають жодного відношення до фінансово-господарської діяльності підприємства, ніяких договорів з контрагентами-покупцями та контрагентами-продавцями не укладали, товари не постачали, роботи та послуги не надавали.

З огляду на зазначене податковий орган вважає, що документи, надані позивачем у підтвердження виконання господарських операцій з цими контрагентами, мають дефекти змісту та походження, котрі в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Податкового кодексу України втрачають силу первинних документів

Крім того, встановлено, що у ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» відсутні будь-які інструменти, обладнання, техніка, устаткування, прилади відповідно до технологічних вимог виконання робіт. Таким чином, зазначено, що вказані товариства не могли надавати будь-які послуги та здійснювати роботи, а фінансово-господарські операції відображені лише документально задля формування штучного податкового кредиту з ПДВ та завищення валових витрат.

Податковий орган посилався на те, що в даному випадку неможливо підтвердити зв'язок придбаних послуг та товару з господарською діяльністю позивача, тому із врахуванням отриманої інформації і зроблено висновок про завищення позивачем податкового кредиту по операціям з ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу».

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на недоведеність з боку податкового органу правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень щодо збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість та зменшення відємного значення обєкту оподаткування податком на додану вартість, з огляду на недоведеність нереальності господарських операцій.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

П.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, однією з підстав проведення документальної позапланової виїзної перевірки є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

В даному випадку позапланова перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Єй-Пі Інженірінг» проводилась саме на підставі постанови слідчого першого відділу КР СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 14.07.2015 року про проведення позапланової документальної перевірки ТОВ «Єй-Пі Інженірінг», прийнятої в межах кримінальної справи №00000.

В своєму позові товариство посилалось на те, що згідно п. 86.9 ст. 86 ПК України, у разі проведення перевірки відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення може бути прийнято податковим органом протягом 10 робочих днів з дня наступного, за днем отримання контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

На думку позивача, ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не мало право приймати податкове повідомлення-рішення, оскільки в даному випадку відсутнє будь-яке судове рішення відносно посадових осіб ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу».

Колегія суддів вважає вказані твердження позивача необґрунтованими, з огляду на те, що на момент видачі наказу про проведення перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень пункт 86.9 статті 86 Податкового кодексу України було виключено на підставі Закону України № 655-VIII від 17.07.2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків».

Таким чином, при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області правомірно керувалось загальними положеннями ст. 54 та ст. 58 ПК України, якими врегульовано питання визначення сум податкових та грошових зобов'язань та порядок прийняття податкових повідомлень-рішень.

Що стосується суті позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

У період, за який проводилась перевірка ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» мало взаємовідносини з ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу», за наслідками яких позивачем задекларовано податковий кредит у жовтні-грудні 2013 року, лютому-травні 2014 року, а також задекларовано залишок відємного значення ПДВ у липні-вересні 2012 року, листопаді-грудні 2012 року, лютому 2013 року.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пункт 198.2. названої статті встановлює, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Викладені норми Податкового кодексу України вказують на існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, фактична сплата грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Фактичне виконання господарських зобов'язань повинне підтверджуватись належним чином складеними первинними документами.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків. При цьому загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 цього Кодексу).

Отже одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, зокрема, і належно оформленими податковими накладними.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За змістом ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи викладене, для підтвердження даних податкового обліку необхідно брати до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ Єй-Пі Інженіринг та ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» були укладені наступні господарські договори.

Так, з ТОВ «Лайк Трест» було укладено договори на підрядні роботи з налагодження вимірювального та електронного обладнання №45 від 01.10.2013 року, № 48 від 02.10.2013 року, №49 від 04.10.2013 року, №50 від 04.10.2013 року, № 51 від 08.10.2013 року, №52 від 08.10.2013, №58 від 05.11.2013 року, №8 від 10.10.2013 року, №54 від 01.11.2013 року, №55 від 04.11.2013 року, №59 від 20.11.2013 року, №60 від 27.11.2013 року (том 3 а.с. 215-216, т. 4 а.с. 4-5, 26-27, 48-49, 192-193, т. 5 а.с. 5-6, 19-20, 32-33, 72- 73, 94- 95, 114-115, 142 -143).

До даних договорів були складені локальні кошториси, акти приймання виконаних робіт, специфікації (том 3 а.с. 217-223, т. 4 а.с. 6-12, 28-34, 50-52, 194, т.5 а.с. 7-14, 21, 34-43, 74-80, 96-103, 116-121а, 144-150).

На підтвердження виконання умов укладених договорів ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» надано податкові накладні, рахунки на оплату, платіжні документи, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні (том 3 а.с. 224-226, т. 4 а.с. 13-14, 35-36, 53-79, 195-199, т. 5 а.с. 15-18, 22-28, 44-46, 81-82, 104-105, 122-123, 151-153).

Між ТОВ «Єй-Пі Інженірінг та ТОВ «Арттревел 2012» були укладені договори поставки та договори на виконання підрядних робіт №85 від 14.01.2014 року, №86 від 30.01.2014 року, № 80 від 04.02.2014 року, №81 від 04.02.2014 року, №78 від 03.02.2014 року, №82 від 05.02.2014 року, №90 від 02.04.2014 року (том 1 а.с. 106-107, 115-116, 145-149, 161-168, 213-217, 230-234, т. 2 а.с. 24-28).

До даних договорів були складені специфікації, локальні кошториси, акти прийомки виконаних товарів (робіт) (том 1, а.с. 108, 117, 150-160, 169-175, 218-224, 235-241, т. 2 а.с. 29).

На підтвердження виконання умов договорів ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» надано податкові накладні, рахунки на оплату, платіжні документи, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні (т. 1 а.с. 109-114, 118-124, 161-163, 176-178, 225-229, 242-245, т.2 а.с. 30-33).

Між ТОВ «Єй-Пі Інженірінг та ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» були укладені договори на виконання підрядних робіт №43 від 25.06.2012 року, №44 від 02.07.2012 року, №45 від 04.07.2012 року, №46 від 05.07.2012 року, №4 від 02.08.2012 року, №50 від 22.08.2012 року, №51 від 03.09.2012 року, №84 від 01.11.2012 року, № 55 від 03.12.2012 року, № 56 від 04.12.2012 року, №57 від 05.12.2012 року, №58 від 05.12.2012 року, №59 від 08.01.2013 року, №60 від 01.02.2013 року, №61 від 04.02.2012 року (т. 2 а.с.51-52, 78-79, 102-103, 125-126, 155-156, 186-187, 208-209, 238-239, т. 3 а.с. 18-19, 46-47, 82-83, 105-109, 127-128, 155-156, 185-186).

До даних договорів були складені локальні кошториси, акти приймання виконаних будівельних робіт (том 2, а.с. 53-59, 80-87, 104-111, 127-133, 157-163, 188-194, 210-216, 240-247, т. 3 а.с. 20-28, 48-54, 84-90, 110-112, 129-135, 157-165, 187-198).

На підтвердження виконання умов договорів ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» надано податкові накладні, рахунки на оплату, платіжні документи (т. 2 а.с. 60-62, 88-90, 112-113, 134-134-136, 164-166, 195-197, 217-219, 248-249, т.3 а.с. 29-31, 55-56, 91-92, 113-115, 136-138, 166-167, 199-200).

Крім того, в поданому позові позивач посилався на те, що в подальшому обладнання, отримане за укладеними договорами, після виконання контрагентами робіт по його налагодженню, реалізовувались таким контрагентам, як ПАТ «Укртранснафта», ТОВ «Монтажтрансгаз», ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», ТОВ «ОСОБА_1 Т», ТОВ «Лукойл Технолоджі Сервісіз Україна», ТОВ «Строй-Ресурс», ТОВ «Пром Білдінг», ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна», ТОВ НВП «АТТІЗ», ПП «Герміона», ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК», ТОВ фірма «ХАС», ТОВ «Сервісний центр «Металург», ТОВ «ВПА-ЮГ», ТОВ «АС Глобал Менеджмент», ТОВ «Карпатигаз», ТОВ «Інфраструктура Технолоджі Сервісіз та Інжинірінг Україна», СП «Полтавська газонафтова компанія».

У підтвердження вказаних тверджень позивачем були надані договори, укладені з вказаними підприємствами, додатки до договорів, в яких вказано найменування послуг, які надавались, дефектні відомості, специфікації, податкові накладні.

Дослідивши надані позивачем у підтвердження реального виконання господарських операцій з розглядуваними контрагентами первинні документи, суд апеляційної інстанції встановив, що вони відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», складені належним чином, в повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники, а тому підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Вищенаведене свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог законодавства щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу».

Відповідачем не доведено, що контрагентам позивача визначались суми податкових зобов'язань у зв'язку із порушенням вимог податкового законодавства по вказаним господарським операціям.

Як вбачається з акту перевірки податковий орган посилався на те, що складені первинні документи мають дефект змісту та походження, в зв'язку з чим спричиняють втрату первинними документами юридичної сили.

При цьому вказаний висновок здійснено відповідачем на підставі постанови слідчого, протоколів допиту свідків та наявної податкової інформації, зокрема актів інших податкових органів про неможливість проведення зустрічної звірки (акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 1645/26-55-22-07/38545859 від 12.06.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Арттревел 2012», , щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.02.2014 року по 30.04.2014 року) (т. 7 а.с. 159 - 176).

Колегія суддів зазначає, що висновки податкового органу про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та розглядуваним в акті перевірки контрагентом не ґрунтуються на належному самостійному дослідженні податковим органом обставин укладання договорів між позивачем та цими контрагентами, предметів даних правочинів, змісту прав та обов'язків сторін за ними, обізнаності суб'єктів господарювання щодо обставин діяльності один одного, дійсних намірів сторін правочину, наявності чи відсутності розумних економічних чинників на укладання правочинів, подальшого руху сплачених позивачем грошових коштів акт перевірки не містить.

Посилання на наявність актів перевірок контрагентів позивача іншими ДПІ та виявлені в них порушення не може однозначно свідчити про невиконання цими суб`єктами договірних зобов`язань перед позивачем.

Крім того, згідно правової позиції, висловленої у постановах Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10, від 31.10.2014 року у справі № 21-318а14, законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб'єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу», оскільки реальність таких операцій підтверджується первинними документами, які у своїй сукупності в повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники.

Доводи відповідача про порушення контрагентами позивача податкового законодавства та наявність кримінального провадження стосовно посадових осіб таких, не може в даному випадку бути підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства та зменшення його податкового кредиту, оскільки за порушення податкового законодавства передбачена індивідуальна відповідальність саме для тієї особи, яка допустила таке порушення. При цьому, податковим органом не спростовано належної обачності позивача при укладанні господарських договорів та не встановлено залучення до схем з ухилення від сплати податків та його обізнаність у цьому.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що з огляду на наявність у контрагентів документів, що підтверджували їх державну реєстрацію, відповідних ліцензій, належним чином оформлених документів, в т. ч. первинних, та відсутність інформації про наявність обвинувального вироку щодо директорів підприємств-контрагентів, у позивача були відсутні підстави вважати, що особи, які представляють контрагентів, є неповноважними керівниками зазначених юридичних осіб.

Відповідачем не надано доказів того, що на момент вчинення господарських операцій позивача з його контрагентами були скасовані записи про проведення державної реєстрації контрагентів за рішенням засновників, визнавались недійсними в судовому порядку через порушення закону, та що була скасована державна реєстрація установчих документів з моменту реєстрації або визнання їх недійсними відповідачем.

При цьому, позивачем надано до суду копії витягу, довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, які підтверджують що його контрагенти були зареєстровані як юридичні особи та надані копії ліцензій ДАБІ України, що дозволяють виконання будівельних та монтажних робіт. (т.1 а.с. 102-105, т. а.с. 47-50).

Крім того, в наданому до суду апеляційної інстанції повідомленні Головного управління ДФС у м. Києві Державної фіскальної служби України зазначено, що за результатом проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 20.04.2015 р. прийнято процесуальне рішення відповідно до ст.284 ч.1 п.2 КПК України закриття, у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПКУ ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» та не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 02.03.2016 року №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, а тому позовні вимоги ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 травня 2017 року.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: О.І. Шляхтицький