Справа № 826/7048/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2017 року № 826/7048/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного територіального управління юстиції у м. Києві Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кулініченко Андрія Андрійовича
про про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (надалі - Відповідач 1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кулініченко Андрія Андрійовича (надалі - Відповідач 2), в якому просила суд: скасувати Рішення від 4 квітня 2016р. № 29085309 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кулініченка Андрія Андрійовича про відмову у державній реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_1 за ОСОБА_1; зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1, яка нею була подана 28.03.2016р. за реєстраційним номером 16258505, згідно вимог чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що нею було надано всі документи, які підтверджують виникнення у неї речових прав на нерухоме майно (гараж АДРЕСА_1), подані документи відповідають вимогам Закону № 1952-IV та нормативним актам, які діяли на момент їх виготовлення, Рішення від 4 квітня 2016р. № 29085309 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кулініченка Андрія Андрійовича про відмову у державній реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, є протиправним.

Представник відповідачів проти позову заперечив, про що надав відповідні письмові заперечення, які наявні в матеріалах справи.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Судом встановлено, що 19 жовтня 1998 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантанна» укладено договір № 10/98 про співінвестування будівництва гаражів, відповідно до умов якого Позивач взяла на себе зобов'язання взяти участь в інвестуванні підземних гаражів, а ТОВ «Сантанна» зобов'язалось організувати будівництво підземного гаража за адресою: АДРЕСА_1 та після закінчення будівництва передати Позивачу два підземних гаража.

Додатковою угодою до зазначеного Договору від 22 червня 2001 року було уточнено, що предметом Договору є співінвестування грошових коштів для будівництва гаражів АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1.

Розпорядженням Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації № 928 від 31 травня 2002 року підземному гаражу-стоянці, що розташований на АДРЕСА_1, було присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1.

Відповідно до Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 17 січня 2008 р. державною приймальною комісією було прийнято в експлуатацію другу чергу будівництва підземного гаража з відкритою автостоянкою по АДРЕСА_1.

Згідно довідки про виконання умов договору ТОВ «Сантанна» вих.№72/8 від 04.04.2008р. ОСОБА_1 умови Договору №10/98 від 19 жовтня 1998 року виконала в повному обсязі.

Згідно Акту прийому-передачі об'єкта нерухомого майна від 4 квітня 2008 року ТОВ «Сантанна» передало, а ОСОБА_1 прийняла підземний гараж АДРЕСА_1 відповідно до додаткової угоди від 22 червня 2001 року до Договору № 10/98 від 19 жовтня 1998 року.

ОСОБА_1 28 березня 2016р. через Центр надання адміністративних послуг звернулася до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - гараж АДРЕСА_1, яка була зареєстрована за реєстраційним номером 16258505, до якої додала наступні документи: технічний паспорт на гараж АДРЕСА_1 (оригінал та копію), інформаційну довідку Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна ГЖ-2015 №4202 від 18.11.15р. про те, що за даними БТІ гараж АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстровано, Акт прийому-передачі об'єкта нерухомого майна (гаража АДРЕСА_1) від 4 квітня 2008 року (оригінал та копія), довідку ТОВ «Сантанна» від 04.04.2008р. вих.№72/8 про виконання умов договору, договір від 19 жовтня 1998 року № 10/98 про співінвестування будівництва гаражів між ТОВ «Сантанна» і ОСОБА_1 та додаткову угоду до нього від 22 червня 2001 р. (оригінал і копію), копію паспорта та ідентифікаційного коду, що підтверджується копія картки прийому заяви №56090022 з описом документів.

Рішенням від 4 квітня 2016р. № 29085309 державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кулініченко Андрія Андрійовича відмовлено у державній реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Підставою для прийняття спірного Рішення зазначено: «розбіжності в поданих документах. Так в поданому технічному паспорті площа об'єкта не відповідає площі зазначеній в акті прийому-передачі об'єкта нерухомого майна. Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затверджено Розпорядженням Шевченківської ОДА м. Києва №71 від 04.02.2008р., разом з тим подано копію Розпорядження Шевченківської РДА м. Києва щодо присвоєння поштової адреси підземному гаражу від 31.05.2002 року № 928, що суперечить вимогам законодавства. Окрім того заявником не було надано Договору між ЦСБУ MO України та ТОВ «САНТАННА» та розподіл площ».

Не погоджуючись з обґрунтованістю спірного рішення. позивач посилається на те, що в оскаржуваному Рішенні державного реєстратора не зазначено, чому він вважає, що Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затверджений Розпорядженням Шевченківської ОДА м. Києва №71 від 04.02.2008р., та Розпорядження Шевченківської РДА м. Києва щодо присвоєння поштової адреси підземному гаражу від 31.05.2002 року №928 суперечать вимогам законодавства. Не зазначено також вимогам якого конкретно законодавства (та яким саме нормам) вони суперечать, а тому звернулася до суду з відповідним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Спеціальним Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон № 1952-IV).

Стаття 2 названого Закону № 1952-IV визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 4 Закону № 1952-IV Державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

За змістом підпунктів 2, 4 частини 1 статті 18 Закону № 1952-IV прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень є однією із стадій державної реєстрації.

Згідно частини 2 статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (надалі - Порядок № 1127).

Згідно п. 41 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (крім випадків державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р.); 2) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки); 4) письмова заява співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що перебуває у спільній частковій власності); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Матеріали справи свідчать на користь того, що Позивачем до проведення державної реєстрації були надані всі необхідні для цього документи.

Разом з тим, статтею 23 Закону № 1952-IV передбачено, що у разі подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, Державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника. При цьому, як зазначено в ч. 4 зазначеної статті, рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви.

Проте, вимог про надання додаткових документів (в тому числі Договору між ЦСБУ MO України та ТОВ «САНТАННА», та розподіл площ, відсутність якого, як зазначено в оскаржуваному Рішенні, стало однією з підстав відмови у реєстрації права власності, до Позивача не доводилося.

Як визначено частиною 1 статті 24 Закону № 1952-1V, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, підставою відмови Позивачу в реєстрації права власності, є те що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом № 1952-IV.

Проте, як зазначалося вище, оскаржуване Рішення не містить посилань, в чому полягає невідповідність наданих документів вимогам Закону.

Що стосується розбіжностей у площі гаража, яка зазначена в технічному паспорті, та площі, зазначеній в акті прийому-передачі об'єкта нерухомого майна, державним реєстратором не прийнято до уваги приписи абзаців другого та третього пункту 54 Порядку №1127, відповідно до яких за бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об'єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об'єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об'єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації. У випадках, передбачених абзацами першим та другим цього пункту, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вносить відомості про об'єкт нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на такий об'єкт.

При цьому, ні Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ні Порядком №1121 не передбачено такої підстави для відмови у реєстрації права власності як невідповідність площі об'єкту, зазначеному технічному паспорті, проектній площі цього ж об'єкту.

Відтак, враховуючи, що Позивачем було надано всі документи, що підтверджують виникнення речових прав на нерухоме майно (гараж АДРЕСА_1), а відповідачем не доведено того, що подані документи не відповідають вимогам Закону № 1952-IV та нормативним актам, які діяли на момент їх виготовлення, Рішення від 4 квітня 2016р. № 29085309 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кулініченка Андрія Андрійовича про відмову у державній реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, є протиправним.

Посилання Відповідача на те, що документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, а саме Розпорядження Шевченківської районної у м. Києві Державної адміністрації № 928 щодо присвоєння поштової адреси, був виданий 31.05.2002, що суперечить акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта № 71, від 04.02.2008. Тобто, рішення про присвоєння адреси було видане раніше ніж був збудований сам об'єкт, що суперечить законодавству України, судом відхиляються, враховуючи наступне.

Як вбачається з Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затвердженого Розпорядженням Шевченківської ОДА м. Києва №71 від 04.02.2008р. будівельно-монтажні роботи з будівництва підземних гаражів було закінчено в травні 2001 року. Тобто поштова адреса в 2002 році була присвоєна уже зведеному об'єкту. З цього ж Акту вбачається, що приймальною комісією в січні 2008 року була прийнята друга черга будівництва за вказаною адресою. Тому будь-яких невідповідностей в цьому питанні також не вбачається.

Враховуючи викладене, Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасувати Рішення від 4 квітня 2016р. № 29085309 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кулініченка Андрія Андрійовича про відмову у державній реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахування того, що рішення державного реєстратора в рамках даної справи визнано судом протиправним, з метою всебічного і повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1, яка нею була подана 28.03.2016р. за реєстраційним номером 16258505, згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначені факти, Суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 69-71, 94, 128, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення від 4 квітня 2016р. № 29085309 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кулініченка Андрія Андрійовича про відмову у державній реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1, яка нею була подана 28.03.2016р. за реєстраційним номером 16258505, згідно вимог чинного законодавства.

4. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук