Справа № 804/2529/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2016 р. Справа № 804/2529/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представників позивача: Бажана В.П., Бобрік Н.В., Вошколупа В.Г., Ткаченко К.В.,
представника відповідача: Рарицької М.В., Кульбаки С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «ДніпроАЗОТ»
до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування припису, -
Публічне акціонерне товариство «ДніпроАЗОТ» (далі - ПАТ «ДніпроАЗОТ») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 04.11.2015р. №4-5086-9-3.
В обґрунтування позову зазначалося, що оскаржуваний припис є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем не допускались порушення природоохоронного законодавства, вказані в ньому, а державним інспекторам в період проведення перевірки булана надана у повному обсязі вся запитувана ними інформація. Крім того, в багатьох пунктах оскаржуваного припису не конкретизовано які саме порушення вчинені позивачем та містяться лише вказівки на загальні норми, які ПАТ «ДніпроАЗОТ» має дотримуватися повсякчасно протягом всієї своєї господарської діяльності навіть без наявності такої вимоги з боку контролюючого органу. До того ж деякі пункти припису, в порушення вимог чинного законодавства, містять вказівку на їх постійне виконання, в той час, як у приписі має встановлюватися певна дата, до якої має бути усунено виявлене перевіркою порушення. Щодо пунктів 2 та 3 спірного припису, якими позивача зобов'язано здійснювати користування земельними ділянками за наявності правовстановлюючих документів, а також укласти договір оренди земельної ділянки бази механізації АТЦ, то видаючи припис у цій частині, відповідач взагалі вийшов за межі своїх повноважень, оскільки такими повноваженнями наділена лише Державна інспекція сільського господарства. Також оскаржуваний припис направлений на адресу позивача до дати належного оформлення та підписання акту перевірки, тобто фактично прийнятий за відсутності складеного акта перевірки, що є порушеннями норм чинного законодавства. Внаслідок означених протиправних дій контролюючого органу, позивач був позбавлений можливості своєчасно ознайомитися з актом перевірки, підписати його та надати свої зауваження до нього.
У судовому засіданні представники позивача підтримали пред'явлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просили повністю його задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що проведеною перевіркою встановлено порушенням позивачем вимог природоохоронного законодавства. При цьому, представники позивача відмовилися від вручення для ознайомлення акта перевірки, через що два примірника акта перевірки було направлено поштою супровідним листом №4-4987-9-3 від 30.10.2015р. За результатами перевірки видано припис від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, який направлено рекомендованим листом засобами поштового зв'язку на адресу позивача. Означене свідчить, що Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області розпорядчі документи видано в термін та з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Представники відповідача у судовому засіданні також заперечували проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі наказу від 21.09.2015р. №441-П та направлення від 21.09.2015р. №4-3945-9-3 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з 12.10.2015р. по 30.10.2015р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ПАТ «ДніпроАЗОТ».
За результатами означеної перевірки складено акт, яким зафіксовано виявлені під час її проведення порушення ПАТ «ДніпроАЗОТ» вимог чинного природоохоронного законодавства, а саме:
- до початку проведення перевірки уповноваженій особі позивача було вручено перелік питань, що розглядаються в ході інспекційної перевірки, однак підприємством не забезпечено надання в повному обсязі документів та інформації підтверджені документально, згідно вищевказаного переліку питань, що є порушенням ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;
- на території енергоуправління, корпус 200, слюсарна майстерня виявлено несправний двигун ПГОУ ЗІЛ-900 від заточувального верстата. На верстаті встановлені абразивно-металеві кола, що свідчить про його експлуатацію, що є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правил технічної експлуатації установок очистки газу;
- на території енергоуправління, корпус 200, токарна майстерня, несправний двигун ПГОУ ЗІЛ-900 від заточувального верстату. На верстаті встановлено абразивно-металеві кола, що свідчить про його експлуатацію, при цьому, позивачем порушено ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правил технічної експлуатації установок очистки газу;
- цех товарів народного споживання. Негерметичний бункер, корпус ПГОУ та несправний двигун ПГОУ ЗІЛ 900. На перевірку не надано журнал обліку робочого часу ПГОУ, що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правил технічної експлуатації установок очистки газу;
- при перевірці Карбаміду - 1 . виявлено негерметичність оглядового люка металевого коробу повітроходу подачі забрудненого повітря на ВУ - 2К ( №1010), що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правил технічної експлуатації установок очистки газу;
- при перевірці цеху рідкого хлору та соляної кислоти виявлено негерметична м'яка вставка позиції 104/2 на ПГОУ 4835 стаціонарного джерела, що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правил технічної експлуатації установок очистки газу;
- при перевірці ремонтного управління в механічному відділенні виявлено негерметична м'яка вставка ПГОУ (інвентаризаційний номер Ш676) та відсутній нанесений на корпус ПГОУ реєстраційний номер, що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правил технічної експлуатації установок очистки газу;
- джерела викидів № № 111, 117, 126, 143, 144, 157, 167, 168, 169, 172, 173, 174, 175, 195, 207, 226, 236, 283, 284, 285 оснащені пилогазоочисними установками типу ЗІЛ, 900. Технічні паспорти на ПГОУ не розроблені та не зареєстровані в Держекоінспекції. Не здійснюються перевірка на відповідність фактичних параметрів роботи ГОУ проектним показникам, що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правил технічної експлуатації установок очистки газу;
- акти проведення технічного стану установок очистки газу за джерелами викидів № № 43-49, 66-69 від 20-22 квітня 2015 року не затверджені начальником цеху карбаміду №2, як цього вимагають «Правила...» Додаток №5, що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правила технічної експлуатації установок очистки газу;
- в ході обстеження підприємства та аналізу наданих матеріалів встановлено, що в матеріалах інвентаризації та відповідно в дозволі на викиди підприємства не обліковуються джерела утворення забруднюючих речовин. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин від зазначеного обладнання відсутній. На пилогазоочисні установки не розроблені технічні паспорти та не зареєстровані в Держекоінспекції. Означене є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правил технічної експлуатації установок очистки газу;
- згідно статистичного звіту по формі 2-ТП (повітря) за 2014 рік по. основному майданчику викинуто 622,826 тонн забруднюючих речовин в атмосферу. ПО ЛОК «Хімік» викинуто 9,047 тонн забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Аналіз статзвітності по формі 2 ТП (повітря) за 2014 рік показав, що вона ведеться балансовим методом (по джерелам не обладнаним ГОУ) і розрахунковим шляхом по фактичному часу роботи ГОУ. У зв'язку з тим, що в статистичному звіті не враховано викиди від необлікованих в матеріалах інвентаризації джерел утворення забруднюючих речовин по основному майданчику, статистичний звіт за 2014 рік є недостовірним. Означене є порушенням ст. 31 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
- на джерелі викидів № 238 цеху соди каустичної відділення збірників лугів порушено порядок здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферу, а саме: негерметичний повітровід джерела викидів, що є порушенням ст.10, ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
- відповідно до розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації від 25.12.2013 року щодо клопотання ПАТ «ДніпроАЗОТ» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо визначення розмірів та встановлення меж водоохоронної зони і прибережної захисної смуги р. Дніпро в межах ЛОК «ХІМІК» та ДОК «АІСТ» на території Іванівської сільської ради за межами населеного пункту в районі автодороги Дніпродзержинськ - Шульгівка 24 км. Перевіркою встановлено, що проект водоохоронної зони р. Дніпро для об'єктів ЛОК «ХІМІК» та ДОК «АІСТ» не розроблені та не погоджені згідно вимог чинного законодавства, що є порушенням ст.87 Водного кодексу України;
- за результатами гідрогеологічного висновку про стан підземних вод в зоні проммайданчика і накопичувача промислових відходів ПАТ «ДніпроАЗОТ», виконаного у 2014 році Придніпровською гідрогеологічною партією КП «Південукргеологія» Державної служби геології та надр України, моніторинг за хімічним складом здійснює по 39 спостережливим свердловинам по показникам: азоту амонійному азоту нітратному, сульфатам, хлориди карбаміду, родонітам, сухому залишку. За результатами проведеного моніторингу найбільша кількість забруднених речовин відмічено в свердловинах 118, 117, 116, 2Д, 8Д, 66, 112, які розташовані на проммайданах в районі цеху Карбамід-1, Карбамід-2 і балка Розсоловата. Означене є порушенням ст.164 Земельного Кодексу України, ст.105 Водного Кодексу України, ст.35 Закону України «Про охорону земель»;
- під час перевірки виявлено невраховані в матеріалах інвентаризації види відходів: відпрацьована тканина фільтрпресу шламу хімводочищення ТЕЦ; відпрацьовані кільця «Рашигу» башти охолодження водню, загальним об'ємом насадки 5,6 м3, цеху соди каустичної, відходи поліпропиленової тари «біг-бег» цеху товарів народного споживання; відпрацьований фільтр мийки автомобілів автотранспортного цеху, відпрацьовані засоби індивідуального захисту (окуляри, респіратори, гумові рукавиці), тому інвентаризація джерел утворення відходів потребує коригування. Означене є порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 1 листопада 1999р. №2034 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів»;
- відсутні дані проведення моніторингу впливу накопичувача сухих відходів на стан ґрунтів, що є порушенням ст. 29 Закону України «Про відходи»;
- відсутні проведення аналізів впливу накопичувача на стан ґрунтових вод накопичувача відходів ТД1 та ТДА, будь-які заходи щодо зменшення негативного впливу на навколишнє середовище підприємством не здійснюються. Не вирішене питання утилізації накопичених відходів. Означене є порушенням ст.29 Закону України «Про відходи», ст.105 Водного кодексу,України, ст.17 Закону України «Про відходи»;
- під час проведення планової перевірки на адресу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області направлено ухвалу про тимчасовий доступ до речей слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2015 року, що надійшла супровідним листом від 20.10.2015 року №154/7 Баглійського РВ Дніпродзержиського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства при поводженні з відходами ПАТ «ДніпроАЗОТ». На адресу ПАТ «ДніпроАЗОТ» Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області підготовлено на вручено запит від 23.10.2015 року № 4-4888-9-3 про надання інформації та належним чином оформлених копій договору з ТОВ «Дніпровська промислова компанія «Вторинні ресурси» та акти приймання - передачі відходів за 2015 рік, та інформацію відносно того чи узгоджувались маршрути перевезень відходів територією підприємства та місце їх складування, але до кінця перевірки відповіді на запит не надано, чим порушено ст.202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) у сфері господарської діяльності»;
- не розроблені реєстрові карти ОУВ по видам відходів: відпрацьована тканина фільтрпресу шламу хімводочищення ТЕЦ; відпрацьовані кільця «Рашигу» башти охолодження водню, загальним об'ємом насадки 5,6 м2 цеху соди каустичної, відходи поліпропиленової тари «біг-бег» цеху товарів народного споживання; відпрацьований фільтр мийки автомобілів автотранспортного цеху,відпрацьовані засоби індивідуального захисту (окуляри, респіратори, гумові рукавиці), що є порушенням ст.27 Закону України «Про відходи»;
- у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» від 09.04.2014 року №1193-УІІ скасовано дозвіл на розміщення відходів та ліміти на утворення і розміщення відходів. Згідно змін до Закону України «Про відходи» підприємству необхідно отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. Відповідно до статті 18 Закону України «Про відходи» (зі змінами) до повноважень Кабінету Міністрів України віднесено встановлення порядку щодо отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. У зв'язку з чим позивачем було порушено ст.18 Закону України «Про відходи»;
- на території ТЕЦ виявлено порушення правил первинного обліку відходів промасленого ганчір'я, в журналі первинного, обліку відходів відсутні дані утворення відходів промасленого ганчір'я за січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень 2014 року, а також липень, серпень, вересень 2015 року. За таких обставин позивачем порушено ст.17 Закону України «Про відходи»;
- на дільниці питного вузлу енергоуправління виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів з відходами спецодягу в контейнері тимчасового зберігання ТПВ та відходів гуми з відходами деревини. Отже, позивачем порушено ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на дільниці верстатного обладнання енергоуправління виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів макулатури, відпрацьованої мінвати, промасленого ганчір'я, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження цеху Карбамід-2 біля корпусу 1204 (південна сторона) в контейнері для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: макулатура, пляшки ПЕТ, картонні - коробки, промаслене ганчір'я, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження центральної лабораторії в контейнері для зберігання битого білого скла виявлено змішування відходів для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: разом із битим склом зберігаються гумові пробки, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження цеху рідкого хлору та соляної кислоти корпус № 909 в контейнері для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: металева проволока, гумові рукавиці, спецодяг, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження ремонтного управління біля корпуса № 197 в контейнері для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів для утилізації яких, в Україні існує технологія по утилізації, а саме: полімерні- матеріали, шліфувальний папір, картонні коробки, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху переробки аміаку виявлено порушення правил первинного обліку відходів промасленого ганчір'я, в журналі первинного обліку відходів відсутні дані утворення відходів промасленого ганчір'я за травень - грудень 2014 року, а також липень, серпень, вересень 2015 року, що є порушенням ст.17 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху переробки аміаку на території дільниці комприміювання корпусу 991 виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, макулатури, промасленого ганчір'я, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної виявлено порушення правил первинного обліку відходів промасленого ганчір'я, в журналі первинного обліку відходів відсутні дані утворення відходів промасленого ганчір'я за січень, лютий, березень 2014 року, а також червень, липень, вересень, жовтень, листопад 2014 року, січень, лютий, березень 2015 року, що є порушенням ст.17 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної біля корпусу 901 виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, поліетилену, картону, відпрацьованої лавсанової тканини, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної з південної сторони підстанції виявлено факт змішування, відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, відходів поліетилену, картону, відпрацьованої резини, лому чорних металів, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної з південної сторони підстанції виявлено факт змішування, відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, відходів поліетилену, картону, відпрацьованої резини, лому чорних металів, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної на території, прилеглої до складу солі, виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, промасленого ганчір'я в контейнері для тимчасового зберігання ТПВ, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження цеху Карбамід-1 біля корпусу 1174/2 (східна сторона) в контейнерах для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: відпрацьовані гумові рукавиці, відпрацьована сальникова набивка, промаслене ганчір'я, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження цеху Карбамід-1 біля корпусу 269 в контейнерах для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: відпрацьовані гумові рукавиці, відпрацьована тканина, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- при визначенні концентрації речовин у вигляді суспендованих твердих частинок (пилу) до газоочисного обладнання при диференційному способі відбору точкової проби розрахунки часу відбору проводяться з порушенням вимог НД (санітарна лабораторія, лабораторія ТЕЦ), що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», КНД 211.2.3.063-98, МВВ 081/12-0161-05;
- при визначенні концентрації речовин у вигляді суспендованих твердих частинок (пилу) до газоочисного обладнання при відбору проб внутрішньою фільтрацією тривалість об'єднаної проби становить 10 хв. (санітарна лабораторія), що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», КНД 211.2.3.063-98, МВВ 081/12-0161-05;
- визначення концентрації хлористого водню та хлору в промислових викидах до газоочисного обладнання проводиться за методиками розробленими центральною лабораторією ПАТ «ДніпроАЗОТ» та атестованими ДП «Дніпростандартметрологія», але лабораторія цеху рідкого хлору та соляної кислоти, яка проводить відповідні вимірювання, не атестована на данні методики, що є порушенням ст.10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»;
- із раніше виданих приписів Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 03.03.2014 року № 4-1916-9-3 видано 16 пунктів приписів, з них: виконано - 10 пунктів (п.п.2, 3, 4, 5, 8, 12, 13, 14, 15, 16); не виконано - 5 пунктів (п.п.6, 7, 9, 10, 11); частково не виконані - 1 пунктів (п.1), що є порушенням ч.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
На підставі акта перевірки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області видано припис від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким ПАТ «ДніпроАЗОТ» приписано:
- п.1 надати до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області інформацію, яка на час перевірки не була представлена. Термін виконання до 16.11.2015р.;
- п.2 користування земельними ділянками здійснювати за наявності правовстановлюючих документів. Термін виконання постійно;
- п.3 укласти договір оренди земельної ділянки бази механізації АТЦ (незавершений будівництвом об'єкт). Термін виконання до 01.02.2016р.;
- п.4 відкоригувати матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викиду з урахуванням неврахованих джерел утворення забруднюючих речовий в атмосферне повітря,виявлених при перевірці. Термін виконання до 01.02.2016р.;
- п.5 діяльність підприємства, пов'язану з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, здійснювати за наявністю дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Термін виконання постійно;
- п.6 усунути порушення правил технічної експлуатації установок очистки газу виявлених під час перевірки. Термін виконання до 16.11.2015р.;
- п.7 дотримуватися правил експлуатації ГОУ. Термін виконання постійно;
- п.9 завести та заповнювати «Журнал обліку робочого часу пилогазоочисних установок» в цеху товарів народного споживання. Термін виконання до 15.11.2015р.;
- п.10 розробити технічні паспорти на ПГОУ за джерелом викидів №№ 111, 117, 126, 143, 144, 157, 167, 168, 169, 172, 173, 174, 175, 195, 207, 226, 236, 283, 284, 285 та зареєструвати в Держекоінспекці. Термін виконання до 01.02.2016р.;
- п.11 здійснювати перевірку на відповідність фактичних параметрів роботи ПГОУ проектним показникам за ДВ №№ 111, 117, 126, 143, 144, 157, 167, 168, 169, 172, 173, 174, 175, 195, 207, 226, 236, 283, 284, 285. Термін виконання один раз на рік;
- п.12 акти проведення перевірки технічного стану установок очистки газу за джерелами викидів оформлювати відповідно вимогам додатку №5 «Правил технічної експлуатації установок очистки газу». Термін виконання постійно;
- п.13 статистичну звітність по формі 2-ТП-повітря складати відповідно з вимогами чинного законодавства. Термін виконання постійно;
- п.14 ліквідувати негерметичність на повітроводі джерела викиду №238 цеху соди каустичної відділення збірних лугів. Термін виконання до 16.11.2015р.;
- п.15 відкоригувати матеріали інвентаризації джерел утворення відходів, з урахуванням неврахованих джерел утворення відходів, виявлених під час перевірки. Термін виконання до 01.02.2016р.;
- п.16 діяльність, пов'язану з утворенням та розміщенням відходів, здійснювати за наявності дозволу на здійснення операції у сфері походження з відходами. Термін виконання постійно;
- п.17 розробити реєстрові карти ОУВ на виявлені види відходів під час перевірки, які відсутні в матеріалах інвентаризації. Термін виконання до 01.02.2016р.;
- п.18 систематично вести первинний облік кількості відходів, що утворюються за встановленою формою №1-ВТ по промасленому ганчір'ю в цехах підприємства цеху соди каустичної, ТЕЦ, цеху переробки аміаку. Термін виконання постійно;
- п.19 ліквідувати змішування відходів, виявлених під час планової перевірки. Термін виконання до 12.11.2015р.;
- п.20 здійснювати моніторинг місць утворення, зберігання відходів. Термін виконання постійно;
- п.21 вирішити питання утилізації накопичених відходів ТДІ та ТДА. Термін виконання до 01.02.2016р.;
- п.22 розробити проект встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг по об'єктам ДОК «АІСТ» та ЛОК «ХМІК». Термін виконання до 01.03.2016р.;
- п.23 розробити комплекс заходів, спрямованих на зменшення негативного впливу на стан ґрунтових вод цехів підприємства Карбамід-1, Карбамід-2 і б. Розсоловата. Термін виконання до 01.03.2016р.;
- п.24 забезпечити виконання природоохоронних заходів в установлені терміни. Про виконання природоохоронних заходів, запланованих на 2015 рік, проінформувати Держекоінспецію. Термін виконання до 10.01.2016р.;
- п.25 при включенні в роботу котлоагрегату БКЗ-220-100Ф ст.№2 провести інструментально-лабораторний контроль вмісту забруднюючих речовин в промислових викидах в присутності представників Держекоінспекції у Дніпропетровській області. Термін виконання при включені в роботу;
- п.26 визначення концентрації речовин у вигляді суспендованих твердих частинок (пилу) до газоочисного обладнання проводити відповідно до вимог нормативної документації (санітарна лабораторія, лабораторія ТЕЦ). Термін виконання до 15.12.2015р.;
- п.27 атестувати лабораторію цеху рідкого хлору та соляної кислоти на право проведення визначення концентрації хлористого водню та хлору в промислових викидах до газоочисного обладнання на відповідні методики виконання вимірювань. Термін виконання до 01.03.2016р.;
- п.28 дотримуватися вимог природоохоронного законодавства України при здійснені діяльності підприємства. Термін виконання постійно.
Вважаючи припис від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 протиправним, позивач звернувся з означеним позовом до суду.
Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного припису, суд зважає на наступне.
Відповідно до ч. 8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007р. припис це - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Як зазначалося вище, пунктом 1 спірного припису ПАТ «ДніпроАЗОТ» приписано у термін до 16.11.2015р. надати до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області інформацію, яка на час перевірки не була представлена, що є порушенням ст.202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Позивач, вважаючи означений пункт припису протиправним, зазначав, що ним до перевірки була надана у повному обсязі вся запитувана інформація, натомість у цьому пункті припису взагалі не вказано яких саме документів, на думку відповідача, не надано, що унеможливлює його виконання.
Разом з тим, судом встановлено, що супровідним листом Баглійського РВ Дніпродзержиського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 20.10.2015р. №154/7 на адресу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області було направлено ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2015р. про тимчасовий доступ до речей, у зв'язку із чим на адресу ПАТ «ДніпроАЗОТ» Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області підготовлено на вручено запит від 23.10.2015р. №4-4888-9-3 про надання інформації та належним чином оформлених копій договору з ТОВ «Дніпровська промислова компанія «Вторинні ресурси», актів приймання-передачі відходів за 2015 рік, а також інформації відносно того, чи узгоджувались маршрути перевезень відходів територією підприємства та місце їх складування.
Про вищеозначене, в тому числі, про необхідність надання наведених документів, вказано і безпосередньо в самому акті перевірки на аркуші акта 21, чим спростовуються доводи позивача про те, що відповідачем не визначено які саме документи підприємству слід було надано до перевірки.
Судом також встановлено, що до кінця перевірки відповіді на вищевказаний запит відповідача від 23.10.2015р. №4-4888-9-3, а також витребуваних ним документів, позивачем надано не було, в той час, як відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, має право: одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону, а суб'єкт господарювання, згідно зі ст.11 цього Закону, під час здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, зобов'язаний: надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.
Доказів надання позивачем до перевірки означених документів суду ПАТ «ДніпроАЗОТ» не надало.
Оскільки ПАТ «ДніпроАЗОТ» не було надано витребувані запитом від 23.10.2015р. №4-4888-9-3 пояснення та документи, суд вважає пункт 1 спірного припису правомірним та таким, що скасуванню не підлягає.
Пунктами 2 та 3 оскаржуваного припису позивача зобов'язано користуватися земельними ділянками за наявності правовстановлюючих документів (термін виконання постійно), а також укласти договір оренди земельної ділянки бази механізації АТЦ (незавершений будівництвом об'єкт (термін виконання до 01.02.2016р.).
При цьому із правового аналізу змісту Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011р. №454/2011, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991р. №1264-ХІІ, Закону України «Про охорону земель» від 19.06.2003р. №962-ІУ, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003р. №963-ІУ слідує, що Державна екологічна інспекція України здійснює контроль за використанням та охоронною земель в частині: консервації деградованих і малопродуктивних земель; збереження водно-болотних угідь; виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок; здійснення заходів щодо запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель; встановлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також щодо додержання режиму використання їх територій; ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду; додержання органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами вимог законодавства України про охорону земель; додержання вимог екологічної безпеки під час транспортування, зберігання, використання, знешкодження та захоронения хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних, радіоактивних речовин та відходів; додержання вимог екологічної безпеки при розробленні нової техніки і технологій для обробки ґрунтів, а також під час проектування, розміщення, будівництва, реконструкції, введення в дію підприємств, споруд та інших об'єктів;
В той же час, згідно з Положенням Про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011р. №459/2011, Законом України «Про охорону земель» від 19.06.2003р. №962-ІУ, Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003р. №963-ІУ Державна інспекція сільського господарства України організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, а також за додержанням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.
Таким чином, у відповідача відсутні повноваження перевіряти наявність чи відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки у позивача, оскільки такими повноваженнями наділена саме Державна інспекція сільського господарства України.
Водночас, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому п.1, п.2 ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.
За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність пунктів 2 та 3 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, оскільки вони видані відповідачем не на підставах та не у межах наданих йому повноважень, а, отже, про скасування цих пунктів спірного припису.
Щодо пунктів 4 та 5 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, якими позивача зобов'язано відкоригувати матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викиду, з урахуванням неврахованих джерел утворення забруднюючих речовий в атмосферне повітря,виявлених при перевірці, а також зобов'язано діяльність підприємства, пов'язану з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, здійснювати за наявністю дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд зазначає наступне.
Як слідує з акта перевірки (сторінки 6-9 акта), в ході обстеження цехів підприємства та аналізу наданих матеріалів встановлено, що в матеріалах інвентаризації та відповідно в дозволі на викиди підприємства не обліковуються наступні джерела утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря:
- енергоуправління: корпус 200, слюсарна майстерня: пост газової різки, заточувальний верстат з ЗІЛ 900; корпус 200, токарна майстерня: заточувальний верстат з ЗІЛ 900; токарний верстат; хімлабораторія: 1 витяжна шафа;
- цех переробки аміаку: корпус 991, слюсарна майстерня: заточувальний верстат з ЗІЛ 900; свердлильний верстат; майстерня: токарний верстат; хімічна лабораторія: 1 витяжна шафа;
- цех соди каустичної: корпус 902, хімічна лабораторія: 3 витяжні шафи; відділення з ремонту електролізерів (здійснюється ремонт, збірка, фарбування та ущільнення кришок електролізерів за допомогою приготовленого розчину бетону); пост газозварювання;
- теплоелектроцентраль: корпус 761, хімічна лабораторія: витяжна шафа; механічна майстерня: заточувальний верстат з ЗІЛ 900; 2 фрезерних верстати; 2 токарних верстати; свердлильний верстат; корпус 759: заточувальний верстат з ЗІЛ 900; свердлильний верстат;
- цех товарів народного споживання: витяжна шафа хімічної лабораторії; машина для дрібного фасування міндобрив; швейна машина для пакування карбаміду в поліпропіленові лантухи; 2 машини екструзійного видування; машина екструзійного лиття; роторний дробарний агрегат пластику, який обладнаний ПГОУ; роторний дробарний агрегат пластику; установка пересувного вловлювача металу з відходів поліетилену; агрегат розливу засобу «Білизна»; агрегат пакування засобу «Білизна» в поліетиленову плівку; токарна майстерня: шліфувальний верстат; 2 токарних верстати; 2 свердлильних верстати; фрезерний верстат; маятникова пила; заточувальний верстат; слюсарна майстерня: механічний пристрій типу "Болгарка"; свердлильний верстат; машинний зал: пост розвантаження карбаміду в тарі «біг-бег» та зберігання готової продукції «Білизна»;
- Карбамід-1: мехмайстерня: 2 токарних верстатів (один не в робочому стані); 1 вертикально - свердлильний верстат; 1 заточувальний верстат на 2 абразивно-металевих кола, оснащений ПГОУ ЗІЛ-900, що виведений на вулицю);
- Ремонтне управління: механічна дільниця корпус 197/1: ДИП 200 (19 одиниць); ДИП 300 (8 одиниць); ДИП 500 (3 одиниці); ДИП 600 (1 одиниця); зубовонарізний верстат (3 одиниці); зубовонарізний верстат (1 одиниця - не в робочому стані); стругальний верстат (1 одиниця); довбальний верстат (3 одиниці); фрезерний верстат (11 одиниць); фрезерний верстат (1 одиниця - не в робочому стані); карусельний верстат (2 одиниці); шліфувальний верстат (1 одиниця); розточувальний верстат (5 одиниць); свердлильний верстат (1 одиниця); пила циркулярна (3 одиниці). Дільниця ремонту арматури: токарний верстат (4 одиниці); свердлильний верстат (4 одиниці); облаштоване місце вогневих робіт; пункт зберігання мастила для виготовлення синтетично - охолоджуючої рідини для токарних верстатів. Дільниця котельно-зварювальних робіт: зварювальний пост (5 одиниць); свердлильний верстат (4 одиниці). Інструментальна кладова: заточувальний верстат (1 одиниця). Відділення ремонту динамічного обладнання: токарний верстат (2 одиниці) - на час перевірки не працювали;
- Центральна лабораторія: Механічна дільниця: заточувальний верстат (1 одиниця), свердлильно-вертикальний верстат (1 одиниця), токарний верстат (1 одиниця) - не працює. 6 витяжних шаф препараторської, 4 витяжних шаф склодувної майстерні, 8 витяжних шаф санітарної лабораторії, 2 витяжних шафи лабораторії масла; 4 витяжних шафи сектору контролю виробництва: 4 витяжних шафи фізико - хімічної лабораторії; 8 витяжних шаф 2-х аналітичних лабораторій; 12 витяжних шаф 2-х науково - дослідницьких лабораторій;
- Цех рідкого хлору та соляної кислоти: механічна майстерня: свердлильний верстат (1 одиниця);
- Карбамід-2: склад карбаміду для складування та зберігання карбаміду.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» джерело викиду - це об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря та встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зокрема, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря тощо.
Згідно з ч.5, ч.6, ч.7 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп.
Частиною 8 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, - сім років, об'єкт якого належить до другої групи, - десять років, об'єкт якого належить до третьої групи, - необмежений.
Відповідно до ч.10 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин.
Судом встановлено, що під час проведення перевірки керівнику ПАТ «ДніпроАЗОТ» вручено лист від 23.10.2015р. №4-4885-9-3 (відмітка про отримання вх.№5795 від 28.10.2015р.), в якому перелічено виявлені стаціонарні джерела утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря, відсутні в дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
При цьому ні в ході перевірки, ні після отримання складеного за результатами її проведення акта і припису, позивач не надавав пояснень та копій документів про консервацію чи виведення з експлуатації обладнання відповідно до наведеного переліку.
Так, з матеріалів наданої позивачем Інвентаризації стаціонарних джерел викиду, зокрема, слідує, що на сторінці 45 звіту з інвентаризації в таблиці 2.1 «Характеристика джерел утворення» забруднюючих речовин в атмосферне повітря взагалі не обліковано джерела утворення корпусу 200 та хімлабораторії. Розпорядження про виведення з експлуатації обладнання заточувальних верстатів слюсарної майстерні та токарної майстерні на перевірку не представлено, в той час, як перевірка проводилась в присутності представника цеху та служби охорони навколишнього середовища підприємства.
На сторінці 40 звіту з інвентаризації в таблиці 2.1 «Характеристика джерел утворення» забруднюючих речовин в атмосферне повітря враховано 1 заточувальний верстат ДВ №111(38), який встановлений в цеху переробки аміаку (холодильна установка) в корпусі 991. Разом з тим, зазначені в акті джерела утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря Цех переробки аміаку не враховано в звіті з інвентаризації:
- слюсарна майстерня: 1 заточувальний верстат з ЗІЛ 900; 1 свердлильний верстат;
- майстерня: токарний верстат;
- хімічна лабораторія: 1 витяжна шафа.
На сторінках 62-65 звіту з інвентаризації в таблиці 2.1 «Характеристика джерел утворення» забруднюючих речовин в атмосферне повітря «ЦЕХ соди каустичної (ЦСК)» джерела утворення відсутні:
- Хімлабораторія зі встановленими 3 витяжними шафами;
- Відділення з ремонту електролізерів відсутнє - в акті зазначено, що під час перевірки здійснювався ремонт, збірка, фарбування, ущільнення кришок електролізерів за допомогою приготовленого розчину бетону, а саме: роботи, пов'язані з виділенням забруднюючих речовин в атмосферне повітря;
- 1 зварювальний пост в звіті з інвентаризації врахований №306 (неорганізоване джерело викиду), та під час перевірки виявлено додатково ще 1 зварювальний пост, який відсутній в матеріалах інвентаризації.
За переліком відповідно до сторінок 71-73 звіту з інвентаризації в таблиці 2.1 «Характеристика джерел утворення» забруднюючих речовин в атмосферне повітря «ТЕЦ Корпус 761, виробництво теплової енергії» відсутні в графі 1 звіту з інвентаризації підрозділи ТЕЦ: хімічна лабораторія, механічна майстерня та корпус 759, а саме: джерела утворення забруднюючих речовин:
- хімічна лабораторія: витяжна шафа;
- механічна майстерня: заточувальний верстат з ЗІЛ 900; 2 фрезерних верстати; 2 токарних верстати; свердлильний верстат;
- корпус 759: заточувальний верстат з ЗІЛ 900; свердлильний верстат.
За переліком відповідно до сторінок 41-44 звіту з інвентаризації в таблиці 2.1 «Характеристика джерел утворення» забруднюючих речовин в атмосферне повітря «Управління з виробництва товарів народного споживання (УВ ТНС)» відсутні джерела утворення забруднюючих речовин:
- Корпус 1400: 1 витяжна шафа Хімічної лабораторії - не облікована в звіті з інвентаризації, разом з цим обліковано аналогічне обладнання ДВ №125 ВУ-20, а саме: витяжна шафа для здійснення лабораторних досліджень;
- Машина для дрібного фасування міндобрив; швейна машина для пакування карбаміду в поліпропіленові лантухи - не зазначено у звіті. Неорганізовані джерела утворення не підключено до системи вентиляції джерел викиду №№130, 131 (стор.44);
- 2 машини екструзійного видування, машина екструзійного лиття фактично 3 одиниці, в інвентаризації - 1 (стор.44 звіту);
- Роторний дробарний агрегат пластику, який обладнаний ПГОУ; роторний дробарний агрегат пластику; установка пересувного вловлювача металу з відходів поліетилену - не враховані в звіті. Зазначено в звіті джерело утворення №133 ВУ-13 на сторінці 44 відноситься до «Виробництва одноразового посуду», дільниця під час перевірки не працювала та не перевірялась;
- Агрегат розливу засобу «Білизна»; агрегат пакування засобу «Білизна» в поліетиленову плівку - не відносяться до джерела викиду №121 звіту з інвентаризації на сторінці 42, виявлено невраховане неорганізоване джерело утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Як зазначалося вище, при перевірці також встановлено, що в матеріалах інвентаризації та відповідно в дозволі на викиди не обліковуються наступні джерела утворення забруднюючих речовин в токарній майстерні: шліфувальний верстат; 2 токарних верстати; 2 свердлильних верстати; фрезерний верстат; маятникова пила; заточувальний верстат - всі перечислені верстати для обробки металу токарної майстерні відсутні в звіті з інвентаризації. Обладнання передбачено для механічної обробки металу.
При цьому в звіті на сторінці 43 обліковано джерело викиду №126 (184), заточувальний верстат, який обладнаний ЗИЛ-900. Крім цього, виявлено ще 1 заточувальний верстат, який не враховано при складання звіту з інвентаризації.
Також в матеріалах інвентаризації та відповідно в дозволі на викиди не обліковуються такі джерела утворення забруднюючих речовин в слюсарній майстерні, як механічний пристрій типу «Болгарка» та свердлильний верстат - обладнання, на яке не подається охолоджувальна рідина.
При цьому пристрій «Болгарка» являє собою ручне переносне обладнання для різки металу, а свердлильний верстат встановлений в слюсарній майстерні не має системи охолодження, а є верстатом для свердлильних робіт по металу, що свідчить про те, що вказане обладнання є джерелами утворення забруднюючих речовин у розумінні приписів ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», яке позивачем до інвентаризації та дозволу на викиди не включено.
Крім того, такі джерела утворення забруднюючих речовин в машинному залі, як пост розвантаження карбаміду в тарі «біг-бег» та зберігання готової продукції «Білизна» не обліковано в переліку джерел утворення забруднюючих речовин, як неорганізоване джерело утворення забруднюючих речовин.
На сторінках 23-30 звіту з інвентаризації в таблиці 2.1 «Характеристика джерел утворення» забруднюючих речовин в атмосферне повітря відділення механічної майстерні Карбаміду-1 не зазначено: мехмайстерня: 2 токарних верстатів (один не в робочому стані); 1 вертикально-свердлильний верстат; 1 заточувальний верстат на 2 абразивно-металевих кола, оснащений ПГОУ ЗІЛ-900, що виведений на вулицю. Всі перераховані верстати та обладнання являються джерелами утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря. На час перевірки 1 токарний верстат був в неробочому стані, проте, у зв'язку із тим, що на час проведення перевірки позивачем не надавалися підтверджуючі документи про виведення його з експлуатації, в акті перевірки він зазначений як не обліковане джерело утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
По ремонтному управлінню на сторінках 48-51 звіту з інвентаризації не враховано на механічній дільниці корпус 197/1 (стор.51) все вказане в акті перевірки обладнання, яке використовується для обробки металу, а саме: ДИП 200 (19 одиниць); ДИП 300 (8 одиниць); ДИП 500 (3 одиниці); ДИП 600 (1 одиниця); зубовонарізний верстат (3 одиниці); зубовонарізний верстат (1 одиниця - не в робочому стані); стругальний верстат (1 одиниця); довбальний верстат (3 одиниці); фрезерний верстат (11 одиниць); фрезерний верстат (1 одиниця - не в робочому стані); карусельний верстат (2 одиниці); шліфувальний верстат (1 одиниця); розточувальний верстат (5 одиниць); свердлильний верстат (1 одиниця); пила циркулярна (3 одиниці). Дільниця ремонту арматури: токарний верстат (4 одиниці); свердлильний верстат (4 одиниці); облаштоване місце вогневих робіт; пункт зберігання мастила для виготовлення синтетично - охолоджуючої рідини для токарних верстатів. Дільниця котельно - зварювальних робіт: зварювальний пост (5 одиниць); свердлильний верстат (4 одиниці). Інструментальна кладова: заточувальний верстат (1 одиниця); відділення ремонту динамічного обладнання: токарний верстат (2 одиниці) - на час перевірки не працювали.
По котельно-зварювальному відділенню - корпус 197/1 на сторінці 51 звіту з інвентаризації свердлильний верстат (4 одиниці) - відсутні; 5 зварювальних постів обліковано ДВ №159, 160, 161, 162, 163.
Щодо дільниці з ремонту арматури, то на сторінці 52 звіту з інвентаризації не зазначено все перелічене в акті обладнання, в тому числі, облаштоване місце вогневих робіт, а вказане джерело утворення №166 зі стор.51 відноситься до джерел утворення котельно-зварювальної дільниці корп.197/1.
Під №171(н) на сторінці 52 звіту з інвентаризації щодо дільниці по ремонту арматури корпусу 197/2 обліковано 7 резервуарів для зберігання мастила та приготування емульсолу-1 неорганізоване джерело викиду.
Інструментальну комору зі встановленим заточувальним верстатом, який є джерелом утворення забруднюючих речовин, не обліковано у звіті на сторінках 48-51 (інструментальна комора не значиться).
При цьому начальником ремонтного управління не представлено до перевірки акти про консервацію обладнання під час проведення перевірки.
Стаціонарні джерела утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря центральної лабораторії та її механічна дільниця взагалі відсутні в матеріалах звіту з інвентаризації та в повному обсязі не зазначено в таблиці 2.1. «Характеристика джерел утворення» забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Стосовно вертикально-свердлильного верстату, слід зазначити, що вказане обладнання не оснащено системою подачі змащувально-охолоджувальної рідини на охолодження і здійснює вертикально-свердлильні роботи по металу, що свідчить про те, що це обладнання є джерелом утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розумінні приписів до ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Щодо доводів позивача про те, що лабораторні шафи були в неробочому стані, то під час проведення перевірки відповідні довідки представниками підприємства не надавались, що позивачем не спростовано.
На сторінках 65-70 звіту з інвентаризації позивача відсутня механічна майстерня цеху рідкого хору та соляної кислоти. На свердлильний верстат не подається змащувально-охолоджувальної рідини на охолодження і обладнання здійснює свердлильні роботи по металу без застосування системи охолодження, що свідчить про те, що це обладнання є джерелом утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розумінні приписів до ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
На сторінці 35 звіту з інвентаризації відсутній склад для складування і зберігання карбаміду. Враховано у звіті стаціонарні джерела утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря бункери та конвеєри завантаження і розвантаження карбаміду корпусу 1200 ДВ №№ 68-73, проте, склад зі заскладованим карбамідом, як неорганізоване джерело викиду - не зазначено.
Згідно зі Збірником показників емісії (питомих викидів) забруднюючих речовин в атмосферне повітря різними виробництвами, передбачено проведення розрахунковим методом кількісного складу забруднюючих речовин, що викидається в атмосферне повітря при механічній обробці металів, які є джерелами утворення забруднюючих речовин.
Вищезазначені джерела утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря не обліковані в матеріалах інвентаризації стаціонарних джерел викиду.
Дозвіл на викиди забруднюючих речовин від зазначеного обладнання відсутній, а до наявного у позивача дозволу, що діє до 2017 року, вищевказані джерела викидів не увійшли, оскільки вони первинно не обліковувалися в інвентаризації, на підставі якої видавався наявний дозвіл. Змін до чинного дозволу не вносилося, а новий дозвіл не отримувався.
Вищезазначене є порушенням вимог ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Отже, пункти 4 та 5 спірного припису є правомірними та обґрунтованими, тому скасуванню не підлягають.
Так, на стор.6 акта перевірки наведено перелік виявлених в ході перевірки порушень вказаних Правил, а саме:
- Енергоуправління, корпус 200, слюсарна майстерня. Несправний двигун ПГОУ ЗИЛ-900 від заточувального верстата; на верстаті встановлені абразивно-металеві круги, що свідчить про його експлуатацію;
- Енергоуправління. Корпус 200, токарна майстерня. Несправний двигун ПГОУ ЗІЛ-900 від заточувального верстата; на верстаті встановлені абразивно-металеві круги, що свідчить про його експлуатацію;
- Цех товарів народного споживання. Негерметичний бункер, корпус ПГОУ та несправний двигун ПГОУ ЗИЛ 900. На перевірку не надано журнал обліку робочого часу ПГОУ;
- Карбамід-1. При перевірці виявлено негерметичність оглядового люка металевого коробу повітроходу подачі забрудненого повітря на ВУ- 2К (№1010);
- При перевірці цеху рідкого хлору та соляної кислоти виявлено негерметичність м'якої вставки на позиції 104/2 на ПГОУ №4835;
- Джерела викидів № № 111, 117, 126, 143, 144, 157, 167, 168, 169, 172, 173, 174, 175, 195, 207, 226, 236, 283, 284, 285 оснащені пилогазоочисними установками типу ЗІЛ 900. Технічні паспорти на ПГОУ не розроблені та не зареєстровані в Держекоінспекції. Не здійснюються перевірка на відповідність фактичних параметрів роботи ГОУ проектним показникам;
- Акти проведення технічного стану установок очистки газу за джерелами викидів № № 43-49,66-69 від 20-22 квітня 2015 року не затверджені начальником цеху карбаміду №2, як цього вимагають Правила технічної експлуатації установок очистки газу Додаток №5.
Вищезазначене є порушенням вимог ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та Правил технічної експлуатації установок очистки газів.
Згідно з п.п.2.2.1 п.2 Правил технічної експлуатації установок очистки газів суб'єкт господарювання зобов'язаний забезпечувати безперебійну ефективну роботу і безпечну експлуатацію ГОУ, підтримувати у справному стані споруди, устаткування та апаратуру для очищення викидів відповідно до вимог цих Правил.
Підпунктом 2.2.2. пункту 2 Правил технічної експлуатації установок очистки газів встановлено, що суб'єкт господарювання також зобов'язаний призначити осіб, відповідальних за: технічний стан, обслуговування і безпечну експлуатацію ГОУ; проведення поточних, планових і капітальних ремонтів; утримання у справному стані пристроїв відбору проб, систем контролю та засобів автоматики; належне розташування та обладнання місць відбору проб та вимірювання параметрів газопилового потоку згідно з вимогами чинного законодавства; здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин та ефективності роботи ГОУ; ведення журналу обліку робочого часу ГОУ.
Позивачем не надано суду жодних доказів на спростування виявлених перевіркою порушень Правил технічної експлуатації установок очистки газу, зокрема, доказів того, що вказані в акті перевірки несправності обладнання не мали місця, або були усунуті в ході перевірки чи після її проведення, а також щодо того, що підприємством ведеться та заповнюється «Журнал обліку робочого часу пилогазоочисних установок» в цеху товарів народного споживання.
При цьому ні в адміністративному позові, ні в судовому засіданні позивачем не наведено жодних підстав, з яких він не погоджується з пунктами 6 та 9 спірного припису, якими підприємство зобов'язано усунути порушення правил технічної експлуатації установок очистки газу виявлених під час перевірки та завести і заповнювати «Журнал обліку робочого часу пилогазоочисних установок» в цеху товарів народного споживання.
Щодо доводів позивача відносно того, що рішенням Державної регуляторної служби України №1 від 15.07.2015р. дія Правил технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом Міністерства ОНПС України №52 від 06.02.2009р., була призупинена з 15.09.2015р., а, отже, в період проведення перевірки Правила технічної експлуатації установок очистки газу не діяли, а станом на теперішній час згідно з наказом Мінприроди України №454 від 26.11.2015р. Правила технічної експлуатації установок очистки газу є чинними, але відмінено реєстрацію та перереєстрацію установок очистки газу (розділ VI Правил), суд зазначає наступне.
Так, відповідно до п.п.2.2.5 Правил технічної експлуатації установок очистки газів (в редакції від 06.02.2009р.) суб'єкт господарювання зобов'язаний розробити паспорт на кожну ГОУ, зразок якого наведено у додатку 3, та провести реєстрацію відповідно до розділу VI цих Правил.
Отже, за змістом Правил технічної експлуатації установок очистки газу суб'єкт господарювання зобов'язаний зареєструвати (перереєструвати) ГОУ в органах Мінприроди, шляхом подання письмового звернення (листа) та інших документів, згідно з переліком, визначеним розділом VI цих Правил.
Згідно з п.3 Наказу Міністерства екології та природних ресурсів №454 (z1552-15) від 26.11.2015р. цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.
Вказаний Наказ опубліковано в «Офіційному віснику України» від 05.01.2016р., 2016р., №1, отже, зміни до Правил технічної експлуатації установок очистки газів вступили в дію саме з 05.01.2016р.
При цьому рішенням Державної регуляторної служби України №1 від 15.07.2015р. «Про необхідність усунення Міністерством екології та природних ресурсів України порушень принципів державної регуляторної політики згідно з вимогами Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» на підставі частини третьої статті 27 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», Державна регуляторна служба України запропонувала Міністерству екології та природних ресурсів України внести зміни до наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 06.02.2009р. №52 «Про затвердження Правил технічної експлуатації установок очистки газу» шляхом виключення з його редакції положень щодо необхідності реєстрації (перереєстрації) установок очистки газу.
Також у рішенні Державної регуляторної служби України №1 від 15.07.2015р. вказано, що виконання цього рішення передбачає підготовку проекту акта про внесення змін до наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 06.02.2009р. №52 «Про затвердження Правил технічної експлуатації установок очистки газу» та подання у встановленому Законом порядку на погодження до уповноваженого органу не пізніш як за п'ять робочих днів до закінчення строку його виконання; у разі прийняття уповноваженим органом рішення про погодження проекту змін рішення уповноваженого органу про необхідність усунення порушень принципів державної регуляторної політики вважається виконаним; у разі невиконання рішення уповноваженого органу про необхідність усунення порушень принципів державної регуляторної політики або не оскарження цього рішення органом виконавчої влади протягом встановленого в Законі строку, дія регуляторного акта, щодо якого було прийнято відповідне рішення, зупиняється наступного дня з дня закінчення строку виконання такого рішення.
Таким чином, дія Правил технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом Міністерства ОНПС України №52 від 06.02.2009р., рішенням Державної регуляторної служби України №1 від 15.07.2015р. з 15.09.2015р. не призупинялася, що свідчить про помилковість доводів позивача з цього приводу, оскільки з тексту вказаного рішення Державної регуляторної служби України чітко слідує, що зупинення дії регуляторного акта, щодо якого було прийнято відповідне рішення, може мати місце лише у випадку невиконання рішення уповноваженого органу про необхідність усунення порушень принципів державної регуляторної політики або не оскарження цього рішення органом виконавчої влади протягом встановленого в Законі строку, з наступного дня з дня закінчення строку виконання такого рішення, а не автоматично з дати його прийняття, як стверджував позивач.
Тобто на час проведення перевірки на ПАТ «ДніпроАЗОТ», а саме: в період з 12.10.2015р. по 31.10.2015р., а також на момент видачі оскаржуваного припису №4-5086-9-3 від 04.11.2015р., Правила технічної експлуатації установок очистки газів діяли, а вимога щодо реєстрації паспортів ГОУ не була скасована.
Відповідно до ст. ст. 5, 6, 7 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами, тобто суб'єкти господарювання повинні керуватися у своїй діяльності нормами чинного законодавства України.
З 06.02.2009р. на території України діють Правила технічної експлуатації ГОУ, яким встановлена нова форма паспорту установки очистки газу. Таким чином, паспорти повинні мати форму встановлену чинним законодавством України.
Крім того, законодавство України не звільняє суб'єкта господарювання від оформлення паспорті установки очистки газу (згідно Правил) у разі наявності типових паспортів на обладнання.
За наведених обставин, суд не знаходить підстав для визнання протиправними та скасування пунктів 6, 7, 8, 9, 10 оскаржуваного припису, оскільки вони є правомірними та обґрунтованими.
Відносно п.11 спірного припису, яким позивача зобов'язано здійснювати перевірку на відповідність фактичних параметрів роботи ПГОУ проектним показникам за ДВ №№ 111, 117, 126, 143, 144, 157, 167, 168, 169, 172, 173, 174, 175, 195, 207, 226, 236, 283, 284, 285, суд зазначає про таке.
Згідно з п.п.2.2.6 п.2 Правил технічної експлуатації установок очистки газів необхідно здійснювати перевірку на відповідність фактичних параметрів роботи ГОУ проектним показникам (далі - ефективність роботи ГОУ) два рази на рік для забруднюючих речовин I-II класів небезпеки, що підлягають очищенню, один раз на рік - для забруднюючих речовин III-IV класів небезпеки, що підлягають очищенню.
Зазначені Правила не містять винятків, у разі яких можливо не проводити зазначену перевірку. Таким чином, зазначений пункт є обов'язковим для виконання усіма суб'єктами господарювання.
Щодо зазначення в приписі терміну виконання - один раз на рік - для пило газоочисного обладнання ЗИЛ, встановлених на заточувальних верстатах, то такий термін визначено вищезазначеними правилами.
Відносно доводів позивача про те, що у агрегату ЗИЛ-900 відсутній газохід і для досягнення відповідності місця вимірювання, передбаченого п.п.5.1.3 п.5 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства з охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 08.07.1998р. №100, згідно з якою здійснюється відбір проб промислових викидів, його треба приварити до агрегату довжиною у 3м, отже, через наведене, а саме: у зв'язку із конструкційними особливостями цього обладнання та з огляду на час його виготовлення, здійснити інструментальний вимір фактичних параметрів роботи ПГОУ ЗИЛ-900 видається неможливим, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1.3 Правил технічної експлуатації установок очистки газів вимоги цих Правил є обов'язковими для виконання суб'єктами господарювання (фізичними і юридичними особами), які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, експлуатують ГОУ.
Згідно з п.1.4 цих Правил їх дія не поширюються тільки на установки очищення викидів пересувних джерел, джерел біологічного та радіоактивного забруднення, джерел викидів іонізуючих випромінювань та на технологічні ГОУ, якими ЗИЛ-900 не являється.
Вентиляційний пиловловлюючий агрегат ЗИЛ-900 використовують для очистки повітря, яке відходить від заточних, шліфцвальних та інших верстатів.
Розділом II Правил технічної експлуатації установок очистки газів встановлені вимоги до суб'єктів господарювання, які експлуатують установки очистки газу, відповідно до яких суб'єкт господарювання зобов'язаний в тому числі:
- розробити паспорт на кожну ГОУ (п.п.2.2.5 п.2);
- здійснювати перевірку на відповідність фактичних параметрів роботи ГОУ проектним показникам один раз на рік - для забруднюючих речовин III-IV класів небезпеки, що підлягають очищенню (п.п.2.2.6 п.2);
- результати перевірки роботи ГОУ оформлювати актом перевірки відповідності фактичних параметрів роботи установки очистки газу проектним (ефективність роботи ГОУ) на джерелі викиду (п.п.2.2.7 п.2);
У разі конструктивних особливостей газоходів, які унеможливлюють проведення перевірки ефективності роботи ГОУ на кожному ступені очистки окремо або в цілому на ГОУ шляхом інструментально-лабораторних вимірювань, вимоги щодо визначення ефективності роботи ГРУ встановлюються у кожному конкретному випадку територіальними органами Державної екологічної інспекції (п.2.2.8 п.2 Правил).
Судом встановлено та позивачем не заперечується, що ПАТ «ДніпроАЗОТ» не зверталось до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з цим питанням.
При цьому представник відповідача суду пояснив, що для визначення можливості проведення інструментальних вимірів обладнання необхідно розглянути кожний агрегат ЗИЛ-900 з підключеними до нього газоходами від технологічним обладнанням; довжина та переріз цих газоходів враховується при можливості відбору проб.
Також слід зауважити, що відбір проб промислових викидів здійснюється відповідно до КНД 211.2.3.063-98 (Відбір проб промислових викидів. Інструкція. Затверджені наказом №100), а саме: розташування місць відбору відповідно до розділу 5 п.5.1.3, але відповідно до п.5.1.4 якщо вимоги, викладені в п.5.1.3 не можливо виконати, тоді місце відбору проб обладнують з максимально можливим наближенням до виконання вимог п.5.3.1 та згідно з ГРСТ 17.2.4.06 збільшують кількість точок вимірювань і відповідно точок контролю.
Кожний агрегат ЗИЛ-900 має газохід, який веде від технологічного обладнання до самого агрегату, тобто можливо визначити місце відбору проб та вимірювання параметрів газопилового потоку на вході в кожний аппарат, на виході з апарату місце відбору треба розглядати в кожному окремому випадку.
Визначення концентрацій забруднюючих речовин та вимірювання параметрів газопилового потоку на вході в аппарат також являються параметрами роботи газоочисної установки.
Таким чином, п.11 спірного припису є правомірним та скасуванню не підлягає.
Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування п.12 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким позивача зобов'язано акти проведення перевірки технічного стану установок очистки газу за джерелами викидів оформлювати відповідно вимогам Додатку №5 Правил технічної експлуатації установок очистки газу, суд зважає на наступне.
Так, Додатком №5 Правил технічної експлуатації установок очистки газу встановлено форму акта перевірки технічного стану установки очистки газу на джерелі викиду (утворення).
При цьому судом встановлено, що єдиною претензією до форми складених позивачем актів перевірки технічного стану установки очистки газу на джерелі викиду (утворення) з боку відповідача було те, що деякі з цих актів затверджені підписом начальника цеху шляхом його проставляння не в правому верхньому куті, а знизу акта.
Водночас, всі передбачені Додатком №5 Правил технічної експлуатації установок очистки газу реквізити акти перевірки технічного стану установки очистки газу на джерелі викиду (утворення) ПАТ «ДніпроАЗОТ» містять, тому доводи контролюючого органу про їх оформлення з порушенням вимог цих Правил є безпідставними, оскільки проставляння підпису відповідальної особи не в верхній частині документа, а в нижній не свідчить про юридичну дефектність такого документа.
Доводи відповідача про те, що на деяких актах перевірки технічного стану установки очистки газу на джерелі викиду (утворення) ПАТ «ДніпроАЗОТ» затверджувальні підписи взагалі були відсутні свого підтвердження під час розгляду справи не знайшли та спростовуються наданими позивачем копіями таких актів, на яких вказані підписи присутні. Натомість відповідачем не надано доказів того, що ці підписи на момент перевірки були відсутні.
Таким чином, п.12 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 підлягає скасуванню.
Щодо п.13 спірного припису, яким ПАТ «ДніпроАЗОТ» зобов'язано статистичну звітність по формі 2-ТП-повітря складати відповідно з вимогами чинного законодавства, судом встановлено наступне.
Так, ст.24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що об'єкти, що шкідливо впливають або можуть вплинути на стан навколишнього природного середовища, види та кількість шкідливих речовин, що потрапляють у навколишнє природне середовище, види й розміри шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього підлягають державному обліку. Підприємства, установи та організації проводять первинний облік у галузі охорони навколишнього природного середовища і безоплатно подають відповідну інформацію органам, що ведуть державний облік у цій галузі. Збір, обробка і подання відповідним державним органам зведеної статистичної звітності про обсяги викидів, скидів забруднюючих речовин, використання природних ресурсів, виконання завдань по охороні навколишнього природного середовища та іншої інформації, ведення екологічних паспортів здійснюється в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому відповідно до ст.31 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» державному обліку в галузі охорони атмосферного повітря підлягають: об'єкти, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей та на стан атмосферного повітря; види та обсяги забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря; види і ступені впливу фізичних та біологічних факторів на стан атмосферного повітря. Державний облік у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється за єдиною системою у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.1.2. Інструкції Форми №2-ТП (повітря) (річна) та №2-ТП (повітря) (квартальна) подаються респондентами, узятими на державний облік за обсягами потенційних викидів забруднювальних речовин та парникових газів в атмосферу, органу державної статистики за місцем здійснення економічної діяльності.
Таким чином, Звіт за формою №2-ТП (повітря) (річна) складається 1 раз на рік.
Згідно з статистичним звітом за формою №2-ТП (повітря) (річна) за 2014 рік ПАТ «ДніпроАЗОТ» по основному майданчику викинуто 622,826 тонн забруднюючих речовин в атмосферу; по ЛОК «Хімік» викинуто 9,047 тонн забруднюючих речовин в атмосферу.
З аналізу статзвітності позивача за формою №2-ТП (повітря) за 2014 рік слідує, що вона розраховується балансовим методом (по джерелам не обладнаним ГОУ) і розрахунковим методом по фактичному часу роботи ГОУ та інструментальним вимірам.
Зважаючи на те, що проведеною перевіркою ПАТ «ДніпроАЗОТ» встановлено наявність неврахованих в інвентаризації джерел утворення забруднюючих речовин, наведених на сторінках 6-9 акта перевірки, що стало підставою для видання пункту 4 спірного припису, відповідно і в статистичному звіті за формою №2-ТП (повітря) (річна) за 2014 рік ПАТ «ДніпроАЗОТ» не враховані викиди від цих не облікованих в матеріалах інвентаризації джерел утворення забруднюючих речовин по основному майданчику, тому статистичний звіт за формою №2-ТП (повітря) (річна) за 2014 рік складено не в повному обсязі, що є порушенням вимог ст.31 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та ст.24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
За наведених обставин, пункт 13 спірного припису є правомірним та скасуванню не підлягає.
Відносно пункту 14 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким позивача зобов'язано ліквідувати негерметичність на повітроводі джерела викиду №238 цеху соди каустичної відділення збірних лугів, суд зазначає, що позивачем ні в адміністративному позові, ні в судовому засіданні не надано пояснення відносно підстав незгоди з цим пунктом припису.
Наявність такої несправності обладнання є порушенням позивачем вимог, встановлених ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Позивачем не надано доказів того, що станом на час проведення перевірки на повітроводі джерела викиду №238 цеху соди каустичної відділення збірних лугів негерметичність не існувала.
Навпаки позивачем надано суду службову записку від 11.11.2015р. за №223, в якій зазначено, що вищевказану негерметичність усунуто.
При цьому доказів її ліквідації саме під час перевірки і до видання спірного припису підприємством не надано.
За таких обставин, п.14 припису, що оскаржується, є правомірним та скасуванню не підлягає.
Щодо п.15 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким позивача зобов'язано відкоригувати матеріали інвентаризації джерел утворення відходів, з урахуванням неврахованих джерел утворення відходів, виявлених під час перевірки, суд встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, інвентаризацію джерел утворення відходів було розроблено у 2012 році ТОВ НВП «Еконіс-Центр». Вищезазначену інвентаризацію було погоджено Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської ОДА листом від 25.12.2013р. №2380/0/261-13.
Згідно з вказаною інвентаризацією відходів на ПАТ «ДніпроАЗОТ» нараховується 77 видів відходів.
Відповідно до абз.2 ст.1 Закону України «Про відходи» відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.
Згідно з абз.31 ст.1 Закону України «Про відходи» джерело утворення побутових відходів - об'єкт, на якому утворюються побутові відходи (житловий будинок, підприємство, установа, організація, земельна ділянка).
За змістом приписів п. «в», п. «г» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, зокрема, зобов'язані: визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров'я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.
Порядком ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 листопада 1999 року №2034 (далі - Порядок №2034), встановлено єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов'язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними (далі - підприємства).
Згідно з п.2 Порядку №2034 інвентаризація відходів - це комплекс разових організаційно-технічних заходів з виявлення, ідентифікації, опису і реєстрації відходів, обліку обсягів їх утворення, утилізації та видалення, а також виявлення і обстеження місць утворення відходів і об'єктів поводження з ними.
Пунктом 4 Порядку №2034 встановлено, що первинний облік відходів ведуть підприємства відповідно до типових форм первинної облікової документації (картки, журнали, анкети) з використанням технологічної, нормативно-технічної, планово-економічної, бухгалтерської та іншої документації. Відомості для первинного обліку відходів, що заносяться до зазначених документів, обумовлюються системою показників, необхідних для заповнення форм державної статистичної звітності та ведення паспорта відходів.
Пунктом 8 Порядку №2034 передбачено, що інвентаризація відходів проводиться на загальних методологічних засадах відповідно до законодавства.
Згідно з п.10 Порядку №2034 контроль за веденням підприємствами первинного обліку відходів та за їх паспортизацією здійснюється Держекоінспекцією та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами відповідно до їх компетенції.
Так, в ході проведення перевірки ПАТ «ДніпроАЗОТ» за результатами аналізу розрахунків нормативів утворення відходів згідно з матеріалами розробленої інвентаризації джерел утворення відходів виявлено невраховані позивачем види відходів, про що зазначено в акті перевірки на сторінці16 акту, а саме:
- відпрацьована тканина фільтрпресу шламу хімводочищення ТЕЦ не обліковано в матеріалах інвентаризації, не враховано в розрахунках нормативів утворення відходів та відсутня в матеріалах інвентаризації;
- відпрацьовані кільця «Рашигу» башти охолодження водню, загальним об'ємом насадки 5,6 м3, цеху соди каустичної не обліковано в матеріалах інвентаризації; не визначено їх хімічний склад та властивості; щодо доводів позивача відносно того, що кільця «Рашигу» керамічні і термін їх використання необмежений, оскільки вони після зниження пропускної спроможності не викидаються, а лише промиваються, тому вони взагалі ніколи не будуть відходами, суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження наведеного підприємством надано не було, в тому числі витребуваного судом паспорту на кільця «Рашигу»; посилання позивача на Технологічний регламент №13 не підтверджують вказаних доводів ПАТ «ДніпроАЗОТ», оскільки в ньому не вказано строк придатності (експлуатації) цих кілець «Рашигу»; натомість відповідно до Класифікатора відходів ДК-005-96 кільця «Рашигу» віднесені до 3 ступеня небезпечних відходів;
- відходи поліпропиленової тари «біг-бег» УП ТНС, не обліковано в матеріалах інвентаризації; не визначено їх хімічний склад та властивості; норматив їх утворення не розраховано;
- відпрацьований фільтр мийки автомобілів автотранспортного цеху не враховано в матеріалах інвентаризації, при цьому він не може входити до складу іншого виду відходів - Шламу відстійника мийки автомобілів (ст.77 Інвентаризації, п.4.38), як зазначає позивач, так як має інший агрегатний стан, а саме: фільтр - тверда речовина (полімерна загрузка - гранули), а шлам - рідиноподібний;
- відпрацьовані засоби індивідуального захисту (окуляри, респіратори, гумові рукавиці) також не враховано в розрахунках нормативів утворення відходів та відсутні в матеріалах інвентаризації, при цьому вони не можуть входити до складу іншого виду відходів - Гумові матеріали та вироби відпрацьовані (п.4.19.3 Інвентаризації) та Полімерні матеріали, як зазначає позивач, оскільки окуляри та респіратори не є гумовими та полімерними виробами.
У зв'язку із тим що матеріали інвентаризації джерел утворення відходів ПАТ «ДніпроАЗОТ» не відповідають фактичному стану, інвентаризація джерел утворення відходів позивача потребує коригування згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 01 листопада 1999 року №2034 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів».
Таким чином, п.15 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 є правомірним та скасуванню не підлягає.
Щодо п.16 спірного припису, яким позивача зобов'язано діяльність, пов'язану з утворенням та розміщенням відходів, здійснювати за наявності дозволу на здійснення операції у сфері походження з відходами, суд зазначає про наступне.
У зв'язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» від 09.04.2014р. №1193-УІІ скасовано дозвіл на розміщення відходів та ліміти на утворення і розміщення відходів та внесено наступні зміни до Закону України «Про відходи».
Так, згідно з п. «с» ст.17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000. (статтю 17 доповнено пунктом «c» згідно із Законом №3073-III (3073-14) від 07.03.2002р.; в редакції Законів №1193-VII (1193-18) від 09.04.2014р., №222-VIII (222-19) від 02.03.2015р.).
Відповідно до п. «а» ч.1 ст.32 Закону України «Про відходи» з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється провадити будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від місцевих органів виконавчої влади дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами відповідно до вимог цього Закону (пункт «а» частини першої статті 32 із змінами, внесеними згідно із Законами №3073-III (3073-14) від 07.03.2002р., №5402-VI (5402-17) від 02.10.2012р., №5456-VI (5456-17) від 16.10.2012р.; в редакції Закону №1193-VII (1193-18) від 09.04.2014р.).
Частиною 4 статті 33 Закону України «Про відходи» встановлено, що зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання (частина четверта статті 33 із змінами, внесеними згідно із Законами №1825-VI (1825-17) від 21.01.2010р., №1193-VII (1193-18) від 09.04.2014р.).
При цьому статтею 18 Закону України «Про відходи» передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України віднесено встановлення порядку щодо отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.
Видаючи п.16 спірного припису, відповідач виходив із того, що згідно з вищевказаними змінами до Закону України «Про відходи», підприємству необхідно отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, який у ПАТ «ДніпроАЗОТ» станом на час проведення перевірки відсутній, що є порушенням вимог ст. ст. 17, 18, 32, 33 Закону України «Про відходи».
Разом з тим, судом встановлено, що станом на теперішній час, порядок надання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами (необхідність одержання якого визначена статтею 17 Закону України «Про відходи»), а також вичерпний перелік документів, які суб'єкту господарювання необхідно подати для його одержання Кабінетом Міністрів України не затверджений. До врегулювання зазначеного питання місцеві державні адміністрації не мають правових підстав для видачі зазначених дозволів.
Закон України «Про відходи» від 05.03.1998р. №187/98-ВР у редакції від 26.04.2014р. не передбачає обов'язку суб'єктів господарювання отримувати ліміти утворення та розміщення відходів. Чинний раніше порядок отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, був врегульований Порядком розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998р. №1218 (далі - Порядок 1218). Процедура видачі дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, яка врегульована Порядком 1218, передбачає затвердження лімітів на утворення відходів. Саме з огляду на це місцеві державні адміністрації не можуть застосовувати Порядок 1218.
Міністерство екології та природних ресурсів України розробило проект Порядку надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами та подання декларацій про відходи. Проте, на сьогодні зазначений порядок не затверджений, тому місцеві державні адміністрації не видають дозволи на здійснення у сфері поводження з відходами.
Таким чином, на практиці склалася ситуація, коли дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами хоч і передбачений Законом України «Про відходи», проте отримати його не можливо через відсутність затвердженого постановою Кабінету Міністрів України порядку його отримання.
За наведених обставин, вимоги п.16 спірного припису, яким позивача зобов'язано діяльність, пов'язану з утворенням та розміщенням відходів, здійснювати за наявності дозволу на здійснення операції у сфері походження з відходами, є безпідставними, а п.16 таким, що підлягає скасуванню.
Відносно п.17 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким ПАТ «ДніпроАЗОТ» зобов'язано розробити реєстрові карти ОУВ на виявлені види відходів під час перевірки, які відсутні в матеріалах інвентаризації, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Закону України «Про відходи» з метою забезпечення збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об'єкти утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться їх реєстр, в якому визначаються номенклатура, обсяги утворення, кількісні та якісні характеристики відходів, інформація про поводження з ними та заходи щодо зменшення обсягів утворення відходів і рівня їх небезпеки. Реєстр об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться на підставі звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами.
Як зазначалося вище, в ході проведення перевірки ПАТ «ДніпроАЗОТ» виявлено не враховані в матеріалах інвентаризації джерел утворення відходів ПАТ «ДніпроАЗОТ» види відходів, про що зазначено в акті перевірки на сторінці16 акту (відпрацьована тканина фільтрпресу шламу хімводочищення ТЕЦ; відпрацьовані кільця «Рашигу» башти охолодження водню, загальним об'ємом насадки 5,6 м3, цеху соди каустичної; відходи поліпропиленової тари «біг-бег» УП ТНС; відпрацьований фільтр мийки автомобілів автотранспортного цеху; відпрацьовані засоби індивідуального захисту (окуляри, респіратори, гумові рукавиці), у зв'язку із чим вказані матеріали інвентаризації джерел утворення відходів ПАТ «ДніпроАЗОТ» не відповідають фактичному стану, через що інвентаризація джерел утворення відходів позивача потребує коригування згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 01 листопада 1999 року №2034 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів».
Оскільки вищевказані види відходів відсутні в матеріалах інвентаризації джерел утворення відходів ПАТ «ДніпроАЗОТ», на них, відповідно, не розроблялися реєстрові карти ОУВ, що є порушенням вимог ст.27 Закону України «Про відходи».
Доказів наявності реєстрових карт ОУВ на виявлені види відходів під час перевірки, які відсутні в матеріалах інвентаризації, позивачем не надано.
У зв'язку із чим вимоги п.17 спірного припису є правомірними, а п.17 таким, що скасуванню не підлягає.
Відносно п.18 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким ПАТ «ДніпроАЗОТ» зобов'язано систематично вести первинний облік кількості відходів, що утворюються, за встановленою формою №1-ВТ по промасленому ганчір'ю в цехах підприємства цеху соди каустичної, ТЕЦ, цеху переробки аміаку, суд зазначає про таке.
Як слідує з матеріалів справи, означений пункт спірного припису видано на підставі проведеного посадовими особами контролюючого органу аналізу заповнення ПАТ «ДніпроАЗОТ» форм №1-ВТ по підрозділам підприємства, за наслідками якого виявлено наступні порушення:
- на території ТЕЦ виявлено порушення правил первинного обліку відходів промасленого ганчір'я, в журналі первинного обліку відходів відсутні дані утворення відходів промасленого ганчір'я за січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень 2014 року, а також за липень, серпень, вересень 2015 року;
- на території цеху переробки аміаку виявлено порушення правил первинного обліку відходів промасленого ганчір'я, в журналі первинного обліку відходів відсутні дані утворення відходів промасленого ганчір'я за травень - грудень 2014 року, а також за липень, серпень, вересень 2015 року;
- на території цеху соди каустичної виявлено порушення правил первинного обліку відходів промасленого ганчір'я, в журналі первинного обліку відходів відсутні дані утворення відходів промасленого ганчір'я за січень, лютий, березень 2014 року, а також за червень, липень, вересень, жовтень, листопад 2014 року, січень, лютий, березень 2015 року.
Так, вид відходу - промаслене ганчір'я по підрозділам підприємства утворюється постійно при виробничій діяльності, але з оглянутих судом Журналів первинного обліку відходів за формою №1-ВТ ПАТ «ДіпроАЗОТ» встановлено, що відповідальними особами позивача в цих Журналах заповнено лише дані по факту передачі цих відходів (промасленого ганчір'я) для утилізації, а відомості по їх утворенню відсутні, в той час, як за затвердженою формою №1-ВТ в Журнали мають заноситися відомості саме по факту утворення відходів, а в окремій графі вносяться відомості щодо передавального акта на утилізацію щодо цих відходів.
Таким чином, наведене свідчить про те, що позивачем первинний облік кількості відходів, що утворюються, в цехах підприємства цеху соди каустичної, ТЕЦ, цеху переробки аміаку (по промасленому ганчір'ю), не ведеться систематично за встановленою формою №1-ВТ, у зв'язку із чим п.17 спірного припису підприємство правомірно зобов'язано здійснювати систематично такий облік за встановленою чинним законодавством формою.
Отже, п.18 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 є правомірним та скасуванню не підлягає.
Щодо п.19 оскаржуваного припису, яким позивача зобов'язано ліквідувати змішування відходів, виявлених під час планової перевірки, то, як вказувалося вище, під час проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено наступні факти змішування відходів:
- на дільниці питного вузлу енергоуправління виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів з відходами спецодягу в контейнері тимчасового зберігання ТПВ та відходів гуми з відходами деревини. Отже, позивачем порушено ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на дільниці верстатного обладнання енергоуправління виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів макулатури, відпрацьованої мінвати, промасленого ганчір'я, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження цеху Карбамід-2 біля корпусу 1204 (південна сторона) в контейнері для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: макулатура, пляшки ПЕТ, картонні - коробки, промаслене ганчір'я, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження центральної лабораторії в контейнері для зберігання битого білого скла виявлено змішування відходів для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: разом із битим склом зберігаються гумові пробки, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження цеху рідкого хлору та соляної кислоти корпус № 909 в контейнері для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: металева проволока, гумові рукавиці, спецодяг, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження ремонтного управління біля корпуса № 197 в контейнері для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів для утилізації яких, в Україні існує технологія по утилізації, а саме: полімерні- матеріали, шліфувальний папір, картонні коробки, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху переробки аміаку на території дільниці комприміювання корпусу 991 виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, макулатури, промасленого ганчір'я, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної виявлено порушення правил первинного обліку відходів промасленого ганчір'я, в журналі первинного обліку відходів відсутні дані утворення відходів промасленого ганчір'я за січень, лютий, березень 2014 року, а також червень, липень, вересень, жовтень, листопад 2014 року, січень, лютий, березень 2015 року, що є порушенням ст.17 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної біля корпусу 901 виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, поліетилену, картону, відпрацьованої лавсанової тканини, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної з південної сторони підстанції виявлено факт змішування, відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, відходів поліетилену, картону, відпрацьованої резини, лому чорних металів, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної з південної сторони підстанції виявлено факт змішування, відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, відходів поліетилену, картону, відпрацьованої резини, лому чорних металів, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- на території цеху соди каустичної на території, прилеглої до складу солі, виявлено факт змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: твердих побутових відходів, промасленого ганчір'я в контейнері для тимчасового зберігання ТПВ, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження цеху Карбамід-1 біля корпусу 1174/2 (східна сторона) в контейнерах для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: відпрацьовані гумові рукавиці, відпрацьована сальникова набивка, промаслене ганчір'я, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»;
- під час обстеження цеху Карбамід-1 біля корпусу 269 в контейнерах для твердих побутових відходів було виявлено змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує технологія по утилізації, а саме: відпрацьовані гумові рукавиці, відпрацьована тканина, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи».
При цьому п. «ж» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи» встановлено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки.
Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).
При цьому ч.6 ст.33 Закону України «Про відходи» чітко встановлено, що забороняється змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія.
Позивачем визнано факт допущення вказаного порушення, а саме: допущення підприємством наведених вище фактів змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія. Представники позивача суду пояснили, що на відповідальних осіб накладено штрафи, які станом на теперішній час сплачені.
При цьому представники позивача у судовому засіданні, оскаржуючи п.19 спірного припису, посилалися на те, що вказані в ньому порушення були усунуті ще під час перевірки, однак, доказів на підтвердження цього надано не було.
Надана представниками позивача службова записка про усунення цих порушень від 11.11.2015р. за №223 по цеху соди каустичної не спростовує доводів контролюючого органу, тим більше, що вона складена вже після видання оскаржуваного припису. При цьому, позивач не повідомляв відповідача про усунення цих порушень до видання спірного припису.
За наведених обставин, п.19 спірного припису є правомірним та скасуванню не підлягає.
Відносно п.20 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким ПАТ «ДніпроАЗОТ» зобов'язано здійснювати моніторинг місць утворення, зберігання відходів, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. «и» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів.
Статтею 29 Закону України «Про відходи» встановлено, що з метою визначення та прогнозування впливу відходів на навколишнє природне середовище, своєчасного виявлення негативних наслідків, їх відвернення та подолання виробники відходів, їх власники, а також центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища здійснюють моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів. Моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів є складовою єдиної системи державного моніторингу навколишнього природного середовища.
Згідно з ч.1 ст.105 Водного кодексу України підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.
Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 14 січня 1999 року №12 затверджено Інструкцію про зміст і складання паспорта місць видалення відходів (далі - Інструкція №12), якою встановлено вимоги до змісту і складання паспорта місця видалення відходів (додаток 1 до цієї Інструкції.).
Згідно з Інструкцією №12 Спеціальний паспорт місця видалення відходів (далі - МВВ) складається власником МВВ відповідно до цієї Інструкції. Дані паспорта МВВ, після його затвердження і присвоєння реєстраційного номера, вносяться до реєстру місць видалення відходів відповідно до Порядку ведення реєстру місць видалення відходів. До місць видалення відходів прирівнюються місця довгострокового (понад 2 роки) зберігання відходів. Паспорт складається за матеріалами інвентаризації МВВ на підставі всього комплексу наявної інформації, включаючи вихідні дані проектів, матеріали виробничої паспортизації відходів (що утворювалися і видалялися), дані карток і відомостей прибутково-видаткових документів, дані моніторингу та спеціальних робіт, відомості спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами, матеріали постійно діючих комісій з питань поводження з безхазяйними відходами при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських державних адміністраціях та органах місцевого самоврядування.
Також Інструкцією №12 встановлено вимоги до заповнення розділу VI «Відомості про системи спостережень (моніторинг) за якістю вод, ґрунтів та атмосферним повітрям у районі МВВ», згідно з якими у пунктах 1-4 цього Розділу шляхом закреслення відповідної клітинки вказується на наявність чи відсутність відповідних спостережень та в разі наявності зазначається їхня характеристика.
Як слідує з акта перевірки позивача, під час її проведення ПАТ «ДніпроАЗОТ» не представлено інформації про здійснення протягом 2015 року моніторингу місць тимчасового зберігання та місць утворення по всім джерелам утворення відходів на підприємстві згідно з інвентаризацією джерел утворення відходів.
Так, щодо накопичувача сухих відходів, то з 2007 року по 2013 рік виконано роботи по рекультивації накопичувача в повному обсязі. Контроль за впливом накопичувача на стан ґрунтових вод здійснюється з допомогою 2-х наглядових свердловин силами підприємства (рН, азот амонійний, нітрати, сульфати, хлориди, сухий залишок, роданіди). Проводяться спостереження за забрудненням атмосферного повітря. Проте, за даними представленого паспорту аналіз на забруднення ґрунтів не виконується, так як у зв'язку з проведенням рекультивації накопичувана неможливо вибрати місце для відбору проб, у зв'язку із виходом нижньої берми накопичувана балки Ясинова. Відсутність даних проведення моніторингу впливу накопичувача сухих відходів на стан ґрунтів є порушенням вимог ст.29 Закону України «Про відходи».
Золошламонакопичувач ТЕЦ розташований у південно-східній околиці м. Дніпродзержинська верхів'ї б. Розсоловатая на відстані 2 км від м. Дніпродзержинська. В золошламонакопичувачі за складовано шлам хімводопідготовки ТЕЦ, шлам очисних споруд, шлак паливний і пил зольний вугільний, шлам просвітлення розсолу (відходи ІУ класу небезпеки). За даними представленого паспорту моніторинг геологічного середовища здійснюється як відбір проб ґрунтових вод з 4-х спостережливих свердловин у основі греблі та ґрунтів у районі цих свердловин. Додатково здійснюється аналіз дренажних вод із збірного басейну. Усі аналізи виконуються на нітрати, нітрити, хлориди, сульфати, кальцій, магній, сухий залишок, ґрунти - на нафтопродукти. Згідно з робочим проектом «Рекультивація золошлаконакопичувача ТЕЦ» проводяться роботи по рекультивації. Термін виконання кінець 2015 року.
Накопичувач цеху соди каустичної введений в експлуатацію у 1992 році і призначений для складування азбестовмісних відходів IV класу небезпеки. З 2007 року припинено видалення в накопичувач відходів азбестового полотна та відходів азбестових мембран, а з жовтня 2010 року в накопичувач також припинено видалення азбестовмістовного шламу. Таким чином, з жовтня 2010 року в накопичувач повністю припинено складування промислових відходів. Контроль за впливом накопичувача здійснюється з допомогою 2 наглядових колодязів силами підприємства (рН, азот амонійний, нітрати, сульфати, хлориди, сухий залишок, роданіди).
Піддон для збереження відходів виробництва ТДІ та ТДА не експлуатується з 1996 року. Ведеться спостереження за забрудненням атмосферного повітря та ґрунтів, не ведеться за станом ґрунтових вод. Згідно з інформацією щодо ревізії даних паспорту за 2014 рік накопичувач розташований в низині балки Ясинової, таким чином на якість підземних вод має вплив накопичувач ДП «Екоантилід», тому не здійснюється моніторинг впливу місця видалення відходів на стан ґрунтових вод. За даними ревізії паспорту МВВ за 2014 рік: «на даний час в Україні не існує потужностей для утилізації відходів виробництва ТДІ та ТДА, тому підприємством ведеться пошук потужностей по утилізації даних відходів». Відсутність проведення аналізів впливу накопичувана на стан ґрунтових вод є порушенням вимог ст.29 Закону України «Про відходи», ст.105 Водного Кодексу України. Стан накопичувачів ТДІ І ТДА незадовільний, будь-які заходи щодо зменшення негативного впливу на навколишнє середовище підприємством не здійснюються.
За таких обставин, п.20 спірного припису видано правомірно, тому підстави для його скасування відсутні.
Щодо п.21 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким ПАТ «ДніпроАЗОТ» зобов'язано вирішити питання утилізації накопичених відходів ТДІ та ТДА, суд зазначає про таке.
Відповідно до п «є» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації.
Крім того, ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що суб'єкти права власності на вiдходи повиннi вживати ефективних заходiв для зменшення обсягiв утворення вiдходiв, а такождля їх утилiзацiї, знешкодження або розмiщення.
Як зазначалося вище, за даними ревізії паспорту МВВ «Піддон для збереження відходів виробництва ТДІ та ТДА» за 2014 рік встановлено, що ПАТ «ДніпроАЗОТ» зазначається наступне: «на даний час в Україні не існує потужностей для утилізації відходів виробництва ТДІ та ТДА, тому ПАТ «ДніпроАЗОТ» ведеться пошук потужностей по утилізації даних відходів».
Разом з тим, позивачем не надано доказів здійснення пошуку можливостей, а також вжиття організаційно-технічних заходів по утилізації цих відходів, в той час, як Піддон для збереження відходів виробництва ТДІ та ТДА не експлуатується з 1996 року.
Представники позивача у судовому засіданні також не змогли пояснити які заходи з утилізації цих відходів (пошуку шляхів їх утилізації) здійснювалися підприємством з 1996 року.
Водночас, стан накопичувачів ТДІ І ТДА незадовільний, будь-які заходи щодо зменшення негативного впливу на навколишнє середовище підприємством не здійснюються.
Таким чином, питання утилізації накопичених відходів не вирішене, що є порушенням вимог ст.17 Закону України «Про відходи».
За наведених обставин, п.21 спірного припису є правомірним та скасуванню не підлягає.
Щодо п.22 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким ПАТ «ДніпроАЗОТ» зобов'язано розробити проект встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг по об'єктам ДОТ «АІСТ» та ЛОК «Хімік», суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що дитячий оздоровчий табір - ДОТ «АІСТ» та лікувально-оздоровчий комплекс - ЛОК «Хімік» є структурними підрозділами ПАТ «ДніпроАЗОТ», які розташовані на лівому березі Дніпродзержинського водосховища на відстані 12 км від греблі Дніпродзержинської ГЕС. Проекти меж зон санітарної охорони ЛОК «Хімік» та ДОТ «АІСТ» розроблені Придніпровською гідрогеологічною партією Казенного підприємства «Південукргеологія», затверджені в установленому порядку.
Відповідно до розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації від 25.12.2013р. щодо клопотання ПАТ «ДніпроАЗОТ» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо визначення розмірів та встановлення меж водоохоронної зони і прибережної захисної смуги р. Дніпро в межах ЛОК «Хімік» та ДОТ «АІСТ» на території Іванівської сільської ради за межами населеного пункту в районі автодороги Дніпродзержинськ-Шульгівка 24 км.
Проведеною перевіркою встановлено, що проект водоохоронної зони р. Дніпро для об'єктів ЛОК «Хімік» та ДОТ «АІСТ» не розроблені та не погоджені згідно з вимогами чинного законодавства.
При цьому, як слідує з позовної заяви, ПАТ «ДніпроАЗОТ», не погоджуючись з п.22 спірного припису, посилався на те, що, на його думку, жодним нормативно-правовим актом не визначено обов'язку позивача розроблювати проект встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг.
Проте, суд вважає такі доводи помилковими.
Так, відповідно до ч.1 ст.58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм.
Для створення сприятливого режиму водних об'єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою (ч. 2 ст. 58 ЗК України).
Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об'єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.
Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.
За змістом приписів ч.1, ч.2 ст.87 Водного кодексу України для створення сприятливого режиму водних об'єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони. Водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється.
Відповідно до ч.5 ст.87 Водного кодексу України зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами.
Згідно з ч.6 ст.87 Водного кодексу України порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Частиною 8 статті 87 Водного кодексу України встановлено, що контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
За правилами ст. 60 ЗК України та ст.88 ВК України уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
Правовий режим прибережних смуг визначається ст.ст. 60, 62 ЗК України та ст.ст. 88, 90 ВК України.
Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.
Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом (ч.ч. 7, 8 ст. 88 ВК України).
Порядком визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 р. N 486 встановлено єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них.
Пунктами 4 та 5 вказаного порядку передбачено, що у межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88 - 91 водного кодексу України.
Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації.
Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентством та територіальними органами Держземагентства, а на території Автономної Республіки Крим - з органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, водного господарства та земельних ресурсів і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.
Пунктом 14 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них передбачено, що виконання водоохоронних та інших заходів щодо впорядкування водоохоронних зон, за винятком земель водного фонду, покладається на виконавчі комітети Рад, сільськогосподарські, водогосподарські, рибогосподарські підприємства, а також на інших власників і землекористувачів.
В той же час, п.15 вказаного Порядку передбачено, що контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється місцевими органами виконавчої влади, виконавчими комітетами рад, Держекоінспекцією та її територіальними органами.
З урахуванням тієї обставини, що земельні ділянки, на яких знаходяться дитячий оздоровчий табір ДОТ «АІСТ» та лікувально-оздоровчий комплекс - ЛОК «Хімік», належать позивачу на правах користування, то і обов'язок щодо розробки та погодження проектів водоохоронних зон та прибережно-захисних смуг лежить саме на землекористувачу, тобто на ПАТ «ДніпроАЗОТ».
Таким чином, п.22 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 є правомірним і підстави для його скасування відсутні.
Відносно п.23 оскаржуваного припису, яким позивача зобов'язано розробити комплекс заходів, спрямованих на зменшення негативного впливу на стан ґрунтових вод цехів підприємства Карбамід-1, Карбамід-2 і б. Розсоловата, суд зазначає про таке.
Як слідує з акта перевірки (сторінка 13), за результатами гідрогеологічного висновку про стан підземних вод в зоні проммайданчика і накопичувача промислових відходів ПАТ «ДніпроАЗОТ», виконаного у 2014 році Придніпровською гідрогеологічною партією КП «Південукргеологія» Державної служби геології та надр України, моніторинг за хімічним складом здійснюється по 39 спостережливим свердловинам по показникам: азоту амонійному, азоту нітратному, сульфатам, хлориди, карбаміду, родонітам, сухому залишку.
Максимальна кількість сухого залишку спостерігається в районі майданчика цеху соди каустичної і в районі майданчика цеху Карбамід-1 (свердловини 118, 117, 116, 2Д, 8Д) - північно - східна і східна частини проммайданчиків заводу. Максимальне забруднення відмічається в районі майданчика цеху Карбамід-1 (свердловина 8Д, 2Д) - східна частина майданчика і в північно - східній частині майданчика. Площа азоту амонійного більше 2 мг/дм3 склав у 2014 році 4,3 км2. В порівнянні з 2000 роком площа забруднення зменшилась на 0,5 км2. В районі накопичувача в б. Розсоловата значення азоту амонію в 2014 році колеблеться в межах 2 - 16 мг/дм3 в середньому склало 10 мг/дм3, що перевищую на 3 мг/м3 середньомноговікову величину. Темп підвищення середньорічної величини азоту амонію склав 1,1 мг/дм3 на рік. Утримування нітратів (NO2) в межах майданчика коливається від 0,02 до 196,4 мг/дм3, в середньому склала 15,7 мг/дм2, що менше його середньомноговікового значення на 12 мг/дм3. Максимальне забруднення нітратами відмічено в районі майданчика цеху карбамід-1 (св. 2Д, 8Д). Площа розповсюдження підземних вод з вмістом нітратів боліє 3,3 мг/дм3 склало в 2014 році 2,8 км2 (47 % від площі майданчика). Утримання нітратів в межах майданчика варіюється від 0,5 до 3300 мг/дм3, в середньому склало 143,5 мг/дм3, що перевищує його середньовікове значення на 80 мг/дм3. Середньовзвішеня по площі концентрація нітрату іону склала 201 мг/дм3, що на 110 мг/дм3 більше в порівнянні з 2008 роком. Максимальна концентрація нітратів приурочена к майданчику цеху карбамід-1 (св. 2Д, 8Д). Площа розповсюдження підземних вод з утриманням нітратів боліє 45 мг/дм3 склала 2,9 км2 (49 % від площі майданчика). В порівнянні з 2008 роком площа збільшилася на 0,5 км2. В районі накопичувача в б. Розсоловата значення нітрат-іону в 2014 році в середньому склав 2,9 мг/дм3, що перевищує середньомноговікову величину. Темп збільшення середньорічної величини нітрат-іону склав 0,1 мг/дм3. Максимальна концентрація карбамідів в підземних водах приурочено до майданчиків цехів карбамід-1 і карбамід-2 (св. 2Д, 8Д, 66, 112). Площа карбамідного забруднення в 2014 році склала 0,8 км2 (16 % від площі проммайданчика). Утримання родонітів відмічається тільки в районі майданчика цеху карбамід-1.
За результатами проведеного моніторингу встановлено, що найбільша кількість забруднюючих речовин відмічено в свердловинах 118, 117, 116, 2Д, 8Д, 66, 112, які розташовані на проммайданах в районі цеху Карбамід-1, Карбамід-2 і балка Розсоловата, що є порушенням вимог ст. 164 Земельного Кодексу України, ст. 105 Водного Кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель».
Інформацію про виконання заходів по зменшенню негативного впливу на стан ґрунтів, на час перевірки не надано.
Щодо доводів позивача відносно того, що комплекс заходів, спрямованих на зменшення негативного впливу на стан ґрунтових вод цехів підприємства Карбамід-1, Карбамід-2 вже розроблено і такі заходи частково вже виконані, а частково знаходяться на стадії виконання, суд зазначає про таке.
Дійсно, рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 26.01.2011р. №42 «Про погодження додаткових водоохоронних заходів ВАТ «ДніпроАЗОТ» погоджено додаткові водоохоронні заходи ВАТ «ДніпроАЗОТ», спрямовані на зниження скиду забруднюючих речовин у р. Дніпро.
В рамках цих заходів у 2012 році ВАТ «ДніпроАЗОТ» було виконано природоохоронний захід «Відновлення пропускної здатності головної труби пластового трубчастого дренажу майданчика цеху «Карбамід-1» та розроблення технічної документації».
У 2013 році ПАТ «ДніпроАЗОТ» у цеху Карбамід-1 було виконано будівництво насосної перекачки дренажних, забруднених вод з цеху Карбамід-1 на НДФ цеху Карбамід-2.
Крім того, рішенням Дніпродзержинської міської ради від 25.12.2015р. №25-03/VІІ «Про затвердження Екологічної програми міста Дніпродзержинськ на 2016-2020 роки» затверджено Екологічну програму м. Дніпродзержинськ на 2016-2020 роки. В рамках цієї програми ПАТ «ДніпроАЗОТ» заплановано до виконання природоохоронний захід «Установка фільтр-пресу горизонтального виконання (типу ЧМ-800)».
Разом з тим, як зазначалося вище, висновок про наявність негативного впливу на стан ґрунтових вод цехів підприємства Карбамід-1, Карбамід-2 і б. Розсоловата здійснено за результатами гідрогеологічного висновку про стан підземних вод в зоні проммайданчика і накопичувача промислових відходів ПАТ «ДніпроАЗОТ», виконаного у 2014 році Придніпровською гідрогеологічною партією КП «Південукргеологія» Державної служби геології та надр України, в той час, як комплекс заходів, спрямованих на зменшення негативного впливу на стан ґрунтових вод цехів підприємства Карбамід - 1, Карбамід - 2 і б. Розсоловата, про які зазначає ПАТ «ДніпроАЗОТ» у позові, був розроблений та виконувався у 2011-2013 роках, а, отже, до здійсненого у 2014 році гідрогеологічного висновку про стан підземних вод Придніпровською гідрогеологічною партією КП «Південукргеологія» Державної служби геології та надр України, яким і встановлено шкідливий вплив цих цехів на стан ґрунтових вод, який слід зменшити, для чого і потребується розробити новий комплекс заходів, спрямованих на зменшення такого негативного впливу, оскільки, як виявилося, комплексу попередніх заходів 2011-2013р.р. було недостатньо.
Щодо посилання на рішення Дніпродзержинської міської ради від 25.12.2015р. №25-03/VІІ «Про затвердження Екологічної програми міста Дніпродзержинськ на 2016-2020 роки», в рамках якої ПАТ «ДніпроАЗОТ» заплановано до виконання природоохоронний захід «Установка фільтр-пресу горизонтального виконання (типу ЧМ-800)», то цей комплекс заходів також не був виконаний станом на час проведення перевірки та видання спірного припису, оскільки строки його виконання: листопад-грудень 2015 року.
При цьому відповідно до приписів ч.1 ст.105 Водного кодексу України підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.
Отже, відповідні організаційно-технічні заходи, спрямовані на зменшення негативного впливу на стан ґрунтових вод, мають розроблятися саме підприємством, яким такий вплив здійснюється, водночас, заходи, вказані у програмах, розроблених міськими радами, є недостатніми, що і підтвердилось висновком Придніпровської гідрогеологічної партії КП «Південукргеологія» Державної служби геології та надр України від 2014 року, яким встановлено, що шкідливий вплив на стан ґрунтових вод цехів підприємства Карбамід-1, Карбамід-2 і б. Розсоловата, не зважаючи на комплекс заходів 2011-2013 р.р. щодо зменшення такого впливу, все ж таки має місце.
За наведених обставин, п.23 спірного припису є правомірним і підстави для його скасування відсутні.
Щодо п.24 оскаржуваного припису, яким позивача зобов'язано забезпечити виконання природоохоронних заходів в установлені терміни та про виконання природоохоронних заходів, запланованих на 2015 рік, проінформувати Держекоінспецію до 10.01.2016р., суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що видаючи п.24 спірного припису, відповідач мав на увазі своєчасне виконання позивачем Екологічної програми міста Дніпродзержинськ на 2016-2020 роки, затвердженої рішенням Дніпродзержинської міської ради від 25.12.2015р. №25-03/VІІ, в рамках якої ПАТ «ДніпроАЗОТ» заплановано до виконання природоохоронний захід «Установка фільтр-пресу горизонтального виконання (типу ЧМ-800)», строки виконання: листопад-грудень 2015 року.
При цьому представники відповідача суду пояснили, що проведеною перевіркою не було встановлено порушення позивачем строків та умов виконання програм міської ради (природоохоронних заходів), а п.24 припису виданий задля того, щоб позивач в подальшому не допустив таких порушень і своєчасно поінформував про виконані заходи контролюючий орган.
Разом з тим, як зазначалося вище, ч.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
З наведеного слідує, що метою видачі припису є саме усунення виявлених в ході перевірки порушень.
Зважаючи на те, що перевіркою не встановлено порушення позивачем виконання природоохоронних заходів в установлені терміни, що підтверджено представниками відповідача і в судовому засіданні, підстави для видання п.24 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 фактично відсутні.
За таких обставин, п.24 спірного припису є протиправним та підлягає скасуванню.
Відносно п.25 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3, яким ПАТ «ДніпроАЗОТ» зобов'язано при включенні в роботу котлоагрегату БКЗ-220-100Ф ст.№2 провести інструментально-лабораторний контроль вмісту забруднюючих речовин в промислових викидах в присутності представників Держекоінспекції у Дніпропетровській області, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зокрема, зобов'язані забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок.
При цьому жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що ці вимірювання необхідно проводити в присутності представників Держекоінспекції.
До того ж, згідно з вимогами р.8 Методики відбору проб промислових викидів КНД 211.2.3.063-98, затвердженої наказом Міністерства ОНПС та ядерної безпеки України №100 від 08.07.1998р., відбір проб проводять при нормальній експлуатації промислового підприємства та джерел викидів, а не при включенні обладнання в роботу.
За таких обставин, п.25 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо п.26 спірного припису, яким позивача зобов'язано визначення концентрації речовин у вигляді суспендованих твердих частинок (пилу) до газоочисного обладнання проводити відповідно до вимог нормативної документації (санітарна лабораторія, лабораторія ТЕЦ), суд зазначає про таке.
Як слідує з акта перевірки (стор.22-23), під час перевірки контролю додержання нормативів викидів контролюючим органом виявлені наступні порушення природоохоронного законодавства:
- при визначенні концентрації речовин у вигляді суспендованих твердих частинок (пилу) до газоочисного обладнання при диференційному способі відбору точкової проби розрахунки часу відбору проводяться з порушенням вимог НД (санітарна лабораторія, лабораторія ТЕЦ), що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», КНД 211.2.3.063-98, МВВ 081/12-0161-05;
- при визначенні концентрації речовин у вигляді суспендованих твердих частинок (пилу) до газоочисного обладнання при відбору проб внутрішньою фільтрацією тривалість об'єднаної проби становить 10 хв. (санітарна лабораторія), що є порушенням ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», КНД 211.2.3.063-98, МВВ 081/12-0161-05.
Доказів недопущення позивачем вищевказаних порушень суду не надано.
При цьому ні в адміністративному позові, ні в судовому засіданні позивачем не зазначено підстав, з яких останній не погоджується з цим пунктом припису.
Зважаючи на те, що підприємством дійсно допущено порушення при визначенні концентрації речовин у вигляді суспендованих твердих частинок (пилу) до газоочисного обладнання при відборі проб, а саме: не дотримано вимог КНД 211.2.3.063-98, МВВ 081/12-0161-05, якими встановлено основні вимоги щодо виконання відбору проб забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел, розташування та обладнання місць відбору проб, пункт 26 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 є правомірним та скасуванню не підлягає.
Відносно п.27 спірного припису, яким позивача зобов'язано атестувати лабораторію цеху рідкого хлору та соляної кислоти на право проведення визначення концентрації хлористого водню та хлору в промислових викидах до газоочисного обладнання на відповідні методики виконання вимірювань, судом встановлено наступне.
Відповідно до акта перевірки, в ході її проведення встановлено що визначення концентрації хлористого водню та хлору в промислових викидах до газоочисного обладнання проводиться за методиками, розробленими центральною лабораторією ПАТ «ДніпроАЗОТ» та атестованими ДП «Дніпростандартметрологія», але лабораторія цеху рідкого хлору та соляної кислоти, яка проводить відповідні вимірювання, не атестована на данні методики, що є порушенням ст.10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Так, ст.10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань. Вимірювальні лабораторії можуть виконувати вимірювання у сфері поширення державного метрологічного нагляду за умови їх атестації на проведення цих вимірювань. Методики виконання вимірювань, що використовуються у сфері поширення державного метрологічного нагляду, повинні бути атестовані. Атестація цих методик проводиться метрологічними центрами, територіальними органами, підприємствами і організаціями, уповноваженими у державній метрологічній системі на проведення цієї атестації. Атестовані методики заносяться до Державного реєстру методик виконання вимірювань, що застосовуються у сфері поширення державного метрологічного нагляду, у порядку, встановленому нормативним документом з метрології ЦОВМ. Необхідність атестації методик виконання вимірювань, що використовуються поза сферою поширення державного метрологічного нагляду, визначається їх розробниками чи користувачами.
За наведених обставин, п.27 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо п.28 спірного припису, яким ПАТ «ДніпроАЗОТ» зобов'язано дотримуватися вимог природоохоронного законодавства України при здійснені діяльності підприємства, суд зазначає, що даний пункт не містить вказівки на конкретні порушення норм чинного законодавства,які виявлені в процесі перевірки, містить вказівку на дотримання загальних норм чинного законодавства та є декларативним, тобто є посиланням на загальні норми, які позивач має дотримуватися повсякчасно протягом всієї своєї господарської діяльності і без наявності такої вимоги контролюючого органу. Отже, цей пункт припису є не конкретизованим, враховуючи що, підприємство не має можливості усунути порушення, яке конкретно не визначено, що надає можливість відповідачу фіксувати факт невиконання такого пункту припису з подальшим застосуванням відповідальності.
Більш того, принципи екологічної безпеки, в тому числі й щодо запобіжного характеру заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, передбачені у ст.3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», не надають права відповідачу вказувати на порушення які підприємство не допускало, та які не виявлено під час перевірки.
Враховуючи викладене, вказаний пункт припису носить загальний характер із запобіжними рекомендаціями на майбутнє та не містить чіткого викладення виявлених порушень ПАТ «ДніпроАЗОТ» норм природоохоронного законодавства. Загальний характер не дозволяє встановити, які саме порушення у ньому відповідач намагався відобразити.
Таким чином, п.28 припису від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 є протиправним та підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що на підставі ч.3 ст.94 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню на користь останнього пропорційно частині задоволених позовних вимог шляхом стягнення цієї суми коштів з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «ДніпроАЗОТ» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 04.11.2015р. №4-5086-9-3 в частині вимог, зазначених у пунктах №№2,3,12,16,24,25,27,28.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «ДніпроАЗОТ» судові витрати зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог у сумі 413,40грн. (чотириста тринадцять гривень 40 копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова