Справа № 819/559/17
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/559/17

17 травня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

Позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Представника Відділу з питань

державної реєстрації

Тернопільської РДА ОСОБА_3

Держаний реєстратор

прав на нерухоме майно

Тернопільської РДА ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_4 про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1В.) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_4, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3 від 02 лютого 2017 року №33688246 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов'язати Відділ з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по вул. Бережанська № 26 «А» в м, Тернополі загальною площею 127,5 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі. Вказали, що 15.12.2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок по вул. Бережанська № 26 «а» в м. Тернополі. До заяви позивач надала всі передбачені законом необхідні для здійснення державної реєстрації документи, зокрема, технічний паспорт на житловий будинок, із зазначенням плану та площі житлового будинку, розпорядження начальника управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, де вказується про присвоєння прийнятого в експлуатацію власного житлового будинку за адресою м. Тернопіль, вул. Бережанська, 26, що складає ? частину житлового будинку під літ, «А» загальною площею 127,5 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 21.02.2013 року, повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Розглядаючи заяву про державну реєстрацію прав і додані до неї документи та приймаючи рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державний реєстратор виходив із того, що позивачем не подані документи у відповідності до вимог п.54, 55 Порядку Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 року №1127. При цьому, державний реєстратор не зазначив які конкретно документи не відповідають вимогам, вимогам яких нормативних актів та в чому саме полягає невідповідність заявлених прав наданим документам. Інакше кажучи, державний реєстратор, відмовляючи в державній реєстрації свою відмову не обґрунтував, зазначивши лише загальні положення законодавства, яким регулюються дані правовідносини. Вказали, що враховуючи викладені обставини, а також той факт, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивачем подано відповідачу всі встановлені законодавством документи, які на їх думку, відповідають вимогам чинного законодавства, вважають, що рішення відповідача про відмову у державній реєстрації права на нерухомість є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні. Вказала, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень не є протиправним, а таким, що прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки відповідно до пп. 54-55 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об'єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об'єкта цивільних правовідносин. Так, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу майна, що перебуває у спільній власності, також подається письмова згода всіх співвласників на проведення поділу або обєднання майна, що перебуває у спільній власності. Зазначила, що відповідно до п.4 ч. 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; п.8 ч.1 ст.24 після завершення строку, встановленого ч.3 статті 23 цього Закону (тридцять робочих днів), не усунення обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Відтак на її думку, у поданому до суду позові відсутні докази та належні обґрунтування, які б полягали в тому, що відповідач порушив права чи інтереси позивача пов'язані з державної реєстрацію права власності на новостворений об'єкт, шляхом поділу спільної часткової власності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_4 в удовому засіданні пояснив, що він є власником ? житлового будинку по вул.Бережанська, 26 в м. Тернополі та не давав письмової згоди на проведення поділу майна, що перебуває у спільній власності. Також вказав, що повністю погоджується із діями та рішенням Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації та Державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, проаналізувавши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступні факти.

15 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3, із заявою для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок по вул. Бережанська № 26 «а» в м. Тернополі, утворений шляхом поділу майна, а саме: житлового будинку з надвірними будовами за адресою вулиця Бережанська, будинок 26, м. Тернопіль зазначеного в технічному під літерою «А», житловий будинок, рік побудови - 1962. Право власності на ? частини житлового будинку з надвірними спорудами виникло в позивача на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.01.2004 року та реєстроване міським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №11, за реєстровим номером №3113.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3 02.02.2017 року розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 15.12.2016 15:19:49 за реєстраційним номером 20104095, яку подала ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Бережанська, будинок 26А, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, і встановивши, що після завершення 30 робочих днів строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, виніс рішення про відмову у державні реєстрації прав та їх обтяжень №33688246.

При винесенні даного рішення державним реєстратором встановлено, що заявником (ОСОБА_1В.) не дотримано послідовність державної реєстрації об'єкта нерухомого майна (надалі OHM) житлового будинку за адресою Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Бережанська, будинок 26А. Заявник не зареєстрував право власності на нерухоме майно, 1/2 частини житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою Тернопільська область, м. Тернопіль, вулиця Бережанська, будинок 26, що належить йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за №2-569 від 03.01.2004 року. Водночас за результатом пошуку інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - встановлено відомості про державну реєстрацію житлового будинку OHM з реєстраційним номером 30202528, за адресою Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Бережанська, будинок 26, одночасно встановлено суперечність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах щодо загальної та житловій площі. У Реєстрі прав власності на нерухоме майно значиться загальна площа (кв.м): 117,0, Житлова площа (кв.м): 75, у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом Загальна площа (кв.м): 104,2 Житлова (кв.м): 42,6.

Спірні правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі Закон), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року (надалі Порядок), Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 ч.1 ст.4 Закону передбачено, що державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Відповідно до положень ч.1 ст.18 Закону, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Процедура державної реєстрації прав та перелік документів, необхідних для її проведення визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п.54,55 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого обєкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше обєктів, або обєднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або обєднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного обєкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або обєднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його поділу або обєднання (крім випадків, коли право власності на такий обєкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта (крім випадків, коли обєкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або обєднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений обєкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або обєднання таких обєктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або обєднання майна, що перебуває у спільній власності, крім документів, передбачених пунктом 54 цього Порядку, також подається письмова згода всіх співвласників на проведення поділу або обєднання майна, що перебуває у спільній власності. У разі коли в результаті поділу або обєднання майна, що перебуває у спільній власності, змінюється розмір часток у такому праві спільної власності, також подається письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно. При цьому право спільної власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або обєднання майна, не припиняється.

Як вбачається з рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.09.2008 року та додаткових рішень від 19.02.2010 року та 17.06.2010 року за співвласником житлового будинку по вул..Бережанська,26 в м.Тернополі Даньків ОСОБА_5 визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинку загальною площею 117,0 кв.м, житловою площею 75,3 кв.м.

Згідно частини 1 та 2 ст. 367 Цивільного кодексу України визначено, що майно, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Частиною третьої статті 367 Цивільного Кодексу України визначено форму договору щодо поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності і встановленого, що він укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Пунктом 2.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р. (надалі Інструкція), зазначається, що поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Пункт 2.5 Інструкції гласить, що при підготовці документів про поділ нерухомого майна суб'єкти господарювання проводять такі дії: уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об'єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально.

Пунктом 6 Глави №1 Розділу №2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що встановлюють право власності на таке майно.

Укладення договору про виділ частки в натурі припиняє спільну часткову власність для особи, частка якої виділяється за цим договором. Такий договір є окремим новим правовстановлюючим документом на домоволодіння.

Отже, отримавши у натурі певну частину нерухомого майна, кожен співвласник стає одноособовим власником своєї частини - самостійного об'єкта нерухомого майна, якому присвоюється адресний номер.

Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу 2, 6 п.1 ч.З статті 10 державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, а також відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано, а судом не здобуто доказів наявності у позивача нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинком або письмової згоди співвласника будинку на проведення поділу майна, що перебуває у спільній власності.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Згідно ч.2 ст.24 Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

В силу статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позивач не довів факту порушення його прав чи інтересів повязаних з державною реєстрацією права власності на новостворений обєкт, шляхом поділу спільної часткової власності, а Державний реєстратор прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3 при винесенні рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №33688246 від 02.02.2017 року діяв у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України, відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд звертає увагу на те, що встановленим порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно передбачено право повторного звернення із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_4 про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язати вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 травня 2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.