Справа № 753/23624/16-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві з адміністративним позовом про, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнання протиправною бездіяльності, що проявилася у порушенні строків розгляду заяви про призначення пенсії від 02.06.2016 р. понад строки, встановлені чинним законодавством; визнати нечинним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за віком з дня звернення відповідно до п. 10 Р. ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII, постанови КМ України від 31.05.2000 р. № 865, що оформлене листом від 17.10.2016 р. № 15589/14; зобов'язання здійснити призначення пенсії за віком з дня звернення (02.06.2016 р.) відповідно до п. 10 Р. ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII, постанови КМ України від 31.05.2000 р. № 865, взявши для визначення середньомісячної суми виплат, з яких сплачені страхові внески, за вибрані 60 календарних місяців - з 01.11.2008 р. по 01.11.2013 р.; зобов'язання здійснити усі нарахування, починаючи з дня звернення до фонду про призначення пенсії з 02.06.2016 р., а усі виплати - у місячний термін з дня набуття чинності рішення суду.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову суду - частково скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач 01 червня 2016 року звільнений з державної служби у зв'язку з досягненням пенсійного віку та виходом на пенсію, пропрацювавши на посадах державної служби понад 18 років.

Загальний стаж роботи та служби складає 44 роки 9 місяців.

02 червня 2016 року позивач подав заяву про призначення пенсії до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до п.10 Розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» та діючої на дату подання заяви статті 37 Закону України «Про державну службу».

Не отримавши відповіді, 07 липня 2016 року позивач звернувся з заявою до начальника Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дудіча І. Д.

Листом від 04.08.2016 р. № 8511/14/І - 738 відповідач повідомив позивача ,що Мінсоцполітики України розробляється проект постанови про порядок визначення пенсій державним службовцям згідно із Законом (а. с. 16).

Листом від 06.10.2016 р. № 14922/14/І-738/1 відповідач повідомив позивача про необхідність подання додаткових документів.

Листом від 17.10.2016 р. № 15589/14 надіслав позивачу лист із відповідями на звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 10 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889) визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У відповідності до п. 1. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

В листі від 04.08.2016 р. № 8511/14/І - 738 відповідач, фактично, визнав право позивача на призначення пенсії, однак, із застереженням про тимчасову неможливість її призначення до затвердження порядку призначення пенсій державним службовцям (а. с. 16).

Такий Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб був затверджений постановою Кабінету Міністрів Українивід 14 вересня 2016 р. № 622 (далі - Порядок № 622) та застосовується з 01.05.2016 р.

Проте, відповідно до п. 2.8 Порядку особи, які одержували пенсію від інших органів і звертаються до органів, що призначають пенсію, надають документ, що підтверджує розмір пенсії, строки її виплати та дату зняття з обліку за попереднім місцем отримання.

У листі від 06.10.2016 р. № 14922/14/І-738/1 відповідач повідомив позивача про необхідність подання атестату про припинення виплати пенсії по лінії Міністерства оборони.

Також відповідач зазначив про необхідність подання довідок про заробітну плату за формами, затвердженими постановами від 14.02.2011 р. № 5-1 та від 04.03.2013 р. № 15-1.

Крім того, відповідач вказав на необхідність подання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідку Ф-122 (а. с. 17).

В запереченнях, поданих до суду першої інстанції, відповідач зазначив, що після подання вищезазначених документів пенсія позивачу буде призначення з дати звернення.

За результатами подання додаткових документів, відповідач зазначив, що позивач не надав атестат про припинення виплати пенсії, зважаючи на що та листом від 27.12.2016 р. відмовив позивачу у призначенні пенсії на підставі подання неповного пакету документів.

Вказане рішення, оформлене листом, в матеріалах справи відсутнє.

Колегія суддів зауважує, що у відповідності до п. 4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З огляду на це колегія суддів вважає, що відповідач станом на 14.06.2016 р. мав прийняти рішення про призначення позивачу пенсії ,відмови у її призначенні або письмово повідомити про необхідність подати додаткові документи.

В свою чергу, станом на 14.06.2016 р. відповідач вказаних дій не зробив, що свідчить про його протиправну бездіяльність.

Зважаючи на викладене, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо порушення строку розгляду справи заявлена позивачем та задоволена судом першої інстанції правомірно.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання нечинним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком з дня звернення, оформлену листом від 17.10.2016 р. № 15589/14, колегія суддів зауважує наступне.

Вказаний лист адресовано відповідачу в якості відмови у наданні публічної інформації згідно запиту позивача від 11.10.2016 р. (а. с. 15).

В тексті запиту відповідач, як член Національної спілки журналістів України, просив відповідача відповісти на наступні запитання:

- з якого часу втратила чинність постанова КМ України від 31.05.200 р. № 865;

- чи має зворотню дію в часі нормативно-правовий акт, що значно погіршує конституційні права громадянина, який звернувся до пенсійного органу до того ,як був прийнятий цей нормативно-правовий акт.

У відповіді на поставлені запитання відповідач повідомив позивача, що вказані питання не відносяться до запиту на публічну інформацію та будуть розглянуті згідно Закону України «Про звернення громадян». Також листом надано позивачу відповідь по суті поставлених запитань в розумінні діючих норм законодавства (а. с. 18).

Не здійснюючи вихід за межі позовних вимог в частині дослідження відповідності наданої відповідачем відповіді на поставлені запитання, колегія суддів, між тим, встановила, що вказана відповідь за своєю суттю не є відмовою позивачу у призначенні пенсії, з огляду на що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

В частині позовних вимог позивача про зобов'язання пенсійних орган здійснити призначення пенсії та виплатити усі нарахування з дати призначення, колегія суддів вважає такі вимоги передчасними з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що останнім не подано до відповідача атестату про припинення виплати пенсії по лінії Міністерства оборони України.

Колегія суддів зауважує, що незважаючи на встановлене судом першої інстанції право позивача на призначення пенсії з дати звернення, вимога пункту 2.8 Порядку зобов'язує позивача надати документ, що підтверджує розмір пенсії, строки її виплати та дату зняття з обліку за попереднім місцем отримання.

В той же час, до заперечень на апеляційну скаргу позивачем додано копію розписки-повідомлення, з якої вбачається, що позивач такого атестату до пенсійного органу не надав.

Зважаючи на те, що особа має право на отримання лише одного з видів пенсії, на які має право, суд апеляційної інстанції констатує, що призначення позивачу пенсії до моменту припинення іншого виду пенсії та надання підтверджуючих документів про це є неможливим.

За цих обставин, позовні вимоги про скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії та зобов'язання її призначити задоволенню не підлягають.

Відтак, доводи апеляційної скарги частково спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом приймаються в цій частині в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 206, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком з 02 червня 2016 року та зобов'язання здійснити призначення та пенсію за віком з дня звернення скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В іншій частині постанову Дарницького районного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

(Повний текст постанови виготовлено 18.05.2017 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.