Справа № 305/1132/16-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4709/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представник позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2017р. у справі № 305/1132/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

05.07.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах згідно п. «в» ст.55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2017р. позов задоволено частково. Суд зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах (за вислугу років) як працівникові, пов'язаному з лісозаготівельними роботами.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2017р. скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_2 після досягнення 55 років звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії за вислугою років відповідно до п. «в» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 23.06.2016 року № 2043/03 пенсійний орган направив позивачу протокол № 768 від 23.06.2016 року про відмову в призначенні пенсії відповідно до п.«в» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» оскільки, професія машиніст бульдозера та бульдозерист зазначена в пільгових довідка не передбачена постановою КМУ № 583 від 12.10.1992 року.

Згідно із ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Із змісту ст. 71 КАС України видно, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

п. «в» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (в тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема: чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, довідки мають додатковий характер і надаються у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Як видно із записів у трудовій книжці, серії УКР №1433279 від 24 жовтня 1983 року та архівних довідок позивач 24.10.1983 року прийнятий в автотранспортний парк колгоспу "8-е Березня" водієм 3-го класу, з 01.05.1987 року переведений трактористом, де працював до 30.04.1996 року; 26.05.1997 року прийнятий машиністом бульдозера по п'ятому розряду на Щаульський лісопункт Рахівського лісокомбінату, звідки звільнений 09.12.1999 року; з 09.12.1999 року прийнятий на роботу у ТОВ "Карпати" бульдозеристом, де працював по 30.11.2000 року; 04.12.2000 року прийнятий у ТОВ "Карпати" бульдозеристом на лісозаготівлю, де був звільнений 25.08.2005 року; з 05.09.2005 року по 22.05.2006 року перебував на обліку по безробіттю Рахівського РЦЗ; з 29.05.2007 по 25.06.2007 року працював лісорубом в ДП "Буштинське ЛГ; з 12.12.2007 року прийнятий в ДП "Рахівське ЛДГ" машиністом бульдозера на Говерлянське лісництво (лісозаготівельні роботи) з 01.06.2016 року переведений машиністом бульдозера по 5 розряду на Говерлянське лісництво.

Згідно із Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 583 від 12.10.1992 р. передбачено посаду трактористів на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу.

Міністерство соціального забезпечення у листі від 17.05.92 №17 надало роз'яснення, що єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, трудова книжка ОСОБА_2 містить інформацію про трудовий стаж, що дає право на пенсію на пільгових умовах за вислугу років безпосередньо зайнятих на лісозаготівлях і лісосплаві, а професія машиніст бульдозера та бульдозерист це єдина назва професії «тракторист-машиніст».

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2017р. у справі за № 305/1132/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді М. В. Костів
Р. М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 19.05.2017 року.