Справа № 820/2031/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 820/2031/17
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

23 травня 2017 р. м . Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши позов Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених надміру, у вигляді допомоги при народженні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд визнати протиправними дії гр. ОСОБА_1 та стягнути з неї кошти в сумі 810,00 грн., отриманих надміру.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частини 1 та 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму; на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

У відповідності до частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У зазначеній нормі процесуального права наведено вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 5 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в інших випадках, встановлених законом, фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами у адміністративній справі за позовом суб'єктів владних повноважень.

Однак позивач не вказав закон, у якому зазначено про можливість звернення суб'єкта владних повноважень з таким адміністративним позовом до фізичної особи, при цьому випадки, перелічені у пунктах 1 - 4 цієї норми, коли особа може бути відповідачем у адміністративній справі за позовом суб'єкта владних повноважень, не відповідає предмету спору у даній справі.

Відповідно до статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Отримавши допомогу при народженні дитини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1751 (зі змінами) «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», відповідач набула право власності на неї, та їй як власниці цих грошей належать права і обов'язки щодо володіння, користування та розпорядження ними.

Таким чином, оскільки у справі, що розглядається, спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на виплачену Управлінням праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА соціальну допомогу та стягнення з відповідача 810,00 грн., як з недобросовісного набувача, то цей спір має приватно-правовий, а не публічний характер. А відтак, враховуючи положення частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Отже, суд приходить до висновку, що компетенція адміністративних судів, установлена статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не поширюється на даний спір, оскільки він має розглядатися в порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч.2 ст.161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року №21-2209а15, від 22 вересня 2015 року у справі №П/811/3781/14, від 21.06.2016 року №819/1825/13-а.

Отже, дана справа підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 109, 160, 165, 181, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених надміру, у вигляді допомоги при народженні дитини.

Роз'яснити позивачу право звернення з даним позовом до місцевого загальну суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Біленський О.О.