Справа № 2-а-4741/09/1470
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2011 р.Справа № 2-а-4741/09/1470

Категорія:8.1.5Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Єщенко О.В.

суддів Димерлій О.О.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «Панорама-Інвест»на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2009 року у справі за позовом Приватного підприємства «Панорама-Інвест»до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2008 року, Приватне підприємство «Панорама-Інвест»звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва про часткове скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 19 січня 2009 року, № /0 від 23 січня 2009 року, № /0 від 23 січня 2009 року, в частині застосування штрафних санкцій.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою за період з 2005 по 2008 роки були встановлені факти порушення податкового законодавства, визначено суми податкового зобовязання, що підлягає сплаті до бюджету, а також застосовано штрафні санкції. За твердженням позивача, штрафні санкції застосовано з порушенням строків, що є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень в частині застосування штрафних санкцій.

В своїх запереченнях проти адміністративного позову, Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва посилається на те, що позивач при обґрунтуванні своєї позиції неправомірно посилається на положення ст. 250 ГК України, ст.ст. 253, 258, 161 ЦК України, тобто застосовані ДПІ штрафні санкції не є адміністративно-господарськими санкціями у розумінні норм ГК України.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2009 року у задоволені адміністративного позову Приватному підприємству «Панорама-Інвест»відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції Приватне підприємство «Панорама-Інвест»подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, представників сторін, дослідивши доводи апелянта в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 24 листопада 2008 року по 19 грудня 2008 року, Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва, було проведено планову виїзну перевірку Приватного підприємства «Панорама-Інвест»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2005 року по 30 червня 2008 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2005 року по 30 червня 2008 року.

За наслідками перевірки, 26 грудня 2008 року, було складено Акт № 5492/23-600/30459988, яким було встановлено порушення п.4.1 ст.4, п.5.1, п.5.9 ст.5, п. 5.3.9 п.53 ст.5, пп..11.2.1 п.11.2 ст.11, п.п.11.3 п.11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.9.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 13231 грн., у тому числі за 2006 рік- 7431 грн ( IV квартал 2006 року 7431 грн), за 2007 рік- 5800 грн. (IV квартал 2007 року в сумі 5800 грн.) ; п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»та п.3.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, п.7 Порядку ведення реєстру отриманних та виданих податкових накладних в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань за перевіряє мий період на загальну суму 6930 грн в т.ч.: грудень 2006 на суму 6930грн.; пп..3.2.1 п.3.2, п. 3.4 ст.3 , абз «е»пп..4.2.9 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з фізичних осіб»- встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб за вересень 2007 року в сумі 3942,68 грн; п.п8.1.2 п.8.1 ст. 8, п.п. 16.3.2 п.16.3 ст. 16 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого нарахована пеня за несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб за період з 01.07.05 по 24.05.06 в розмірі 417, 79 грн.; п.п. а п.19.2 ст. 19 Завкону України № Про податок з доходів фізичних осіб», а саме: неутримання та неперахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб за вересень 2007 року в сумі 3942,68 грн.

На підставі акту перевірки було прийнято податкові повідомлення-рішення № /0 від 19 січня 2009 року на загальну суму 11.828,04 грн. з яких 3.942,68 грн. за основним платежем та 7.885,36 грн. штрафних (фінансових) санкцій, № /0 від 23 січня 2009 року на загальну суму 10.395,00 грн. з яких 6.930,00 грн. за основним платежем та 3.465,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, № /0 від 23 січня 2009 року на загальну суму 19.846,50 грн. з яких 13.231,00 грн. за основним платежем та 6.615,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

У лютому 2008 року, Приватне підприємство «Панорама-Інвест»звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва, в якому, не спростовуючи правильності податкових повідомлень-рішень щодо визначення сум основного платежу, ставить питання про їх скасування в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Статтею 1 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»встановлено, що податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Штрафна санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Виходячи з змісту визначення терміну податкового зобовязання та штрафної санкції (штрафу), колегія суддів дійшла висновку, що до податкового зобовязання, в розумінні Закону, віднесено як суму основного платежу так і суму штрафних санкцій, як його складову частину, оскільки як сума основного платежу так і сума штрафної санкції є зобовязанням платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів.

Таке положення підтверджується п. 1.3 ст. 1 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яким прямо передбачено, що податкове зобовязання враховує штрафні санкції за їх наявності.

Крім того, аналогічне тлумачення положень Закону конкретизовано в п. 2.2 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України 17.03.2001 N 110, згідно з яким податкове зобов'язання це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів (податків, зборів, обов'язкових платежів, неподаткових доходів, штрафних (фінансових) санкцій, у т.ч. пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності) у порядку та у строки, визначені чинним законодавством України.

В силу п. 15.1.1. ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на спірні правовідносини поширюється дія положень ст. 15 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги та не застосував до спірних правовідносин положення ст. 250 ГК України, щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій, оскільки в силу ст. 1 ГК України він регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між субєктами господарювання, а також між цими субєктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

В силу положень ЗУ «Про державну податкову службу в Україні», державні податкові інспекції не є субєктами, наділеними господарською компетенцією, а також не здійснюють організаційно-господарських повноважень щодо субєкта господарювання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 200, ст. 206, ст. 254 КАС України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Панорама-Інвест»на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2009 року у справі за позовом Приватного підприємства «Панорама-Інвест»до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Єщенко О.В.

суддя Димерлій О.О.

суддя Зуєва Л.Є.