Справа № 607/6104/17
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2017 Справа №607/6104/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Киренької Г.Я.,

з участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 Франсель Жефрейс,

перекладача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 Державної міграційної служби України у Тернопільській області до ОСОБА_2 Франсель Жефрейс про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 Державної міграційної служби України у Тернопільській області у травні 2017 року предявив до суду адміністративний позов до ОСОБА_2 Франсель Жефрейс про примусове видворення за межі України. Обґрунтовує позов тим, що відповідач є громадянином ОСОБА_6 ОСОБА_7. 31 січня 2010 року він вїхав на територію України через КПП «Бориспіль» за паспортним документом серії А №0293405, виданим 27 лютого 2009 року, терміном дії до 26 лютого 2014 року, з метою навчання на запрошення Тернопільського національного технічного університету ім. Івана Пулюя. На підставі заяв та відповідних клопотань приймаючої сторони йому неодноразово було продовжено термін перебування на території України. 17 червня 2013 року відповідач отримав новий національний паспорт А0483809 терміном дії до 16 червня 2018 року.18 листопада 2013 року на підставі клопотання Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_8 та заяви відповідача, йому виданопосвідку на тимчасове проживання в Україні серії ТР №080213 терміном дії до 01 вересня 2014 року, яку було продовжено до 15 лютого 2016 року. Згідно з наказом Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_8 від 31 грудня 2015 року № 4/25-124 відповідача відраховано з числа студентів у звязку із закінченням навчання. У звязку з цим він втратив законні підстави для подальшого перебування на території України. Однак, території України відповідач не покинув. З цих підстав 18 лютого 2016 року йогопритягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 510 гривень. 11 березня 2016 року Тернопільським районним сектором ОСОБА_5 ДМС у Тернопільській області прийнято рішення №23 про примусове повернення відповідача з України, зобов'язано його покинути територію України в термін до 30 березня 2016 року. Однак, зазначене рішення відповідачем не виконано, і він продовжує перебувати в Україні без законних підстав .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 Державної міграційної служби України у Тернопільській області ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечив. Пояснив, що не міг виїхати з України через скрутне матеріальне становище. Однак, він не шукає в Україні політичного чи іншого притулку, не є біженцем, розуміє, що порушив вимоги закону і повинен виїхати з України.

Представник відповідача пояснив, що вважає позов підставним, оскільки ОСОБА_2 Франсель Жефрейс визнав порушення ним правил перебування іноземців в Україні, не міг виїхати з України через скрутне матеріальне становище.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

31 січня 2010 року відповідач громадянин ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_2 Франсель Жефрейс, ІНФОРМАЦІЯ_1, вїхав на територію України через КПП «Бориспіль» за паспортним документом серії А №0293405, виданим 27 лютого 2009 року, терміном дії до 26 лютого 2014 року, з метою навчання на запрошення Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_8.

Відповідно до наказу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_8 від 31 грудня 2015 року № 4/25-1124 відповідач відрахований з числа студентів даного навчального закладу у звязку із закінченням навчання.

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Таким чином, після відрахування з навчального закладу відповідач втратив законні підстави для перебування на території України.

18 лютого 2016 року ОСОБА_5 ДМС у Тернопільській області стосовно відповідача складено протокол про адміністративне порушення ПР МТР 017258 за порушення вимог п. 14 ч. 1, п. 3 ст. 3, п. 12 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Постановою ОСОБА_5 ДМС у Тернопільській області про накладення адміністративного стягнення ПН МТР 017258 від 18 лютого 2016 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень

Штраф у розмірі 510 гривень, накладений вищезазначеною постановою, сплачено повністю, про що свідчить квитанція №15459626.

11 березня 2016 року Тернопільським районним сектором ОСОБА_5 ДМС у Тернопільській області прийнято рішення №23 про примусове повернення відповідача з України та зобовязано його покинути територію України в термін до 30 березня 2016 року.

Вказаним рішенням відповідачу роз'яснено, що він зобов'язаний покинути територію України у зазначений термін, а в разі ухилення від виїзду він буде підлягати затриманню і видворенню в примусовому порядку на підставі постанови адміністративного суду.

Відповідно до розписки від 14 березня 2016 року відповідач особистим підписом підтвердив, що його повідомлено про те, що за порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства щодо нього прийнято рішення про примусове повернення з України, та зобов'язався не пізніше 30 березня 2016 року залишити територію України.

У встановлений строк у добровільному порядку відповідач територію України не покинув та по даний час продовжує перебувати на території України без законних підстав і жодних заходів щодо виїзду за її межі не вживає.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» статтею 1 якого передбачено, що іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України, є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Згідно із вимогами ст. 3 цього Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Положеннями ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 вказаного Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом установлено, що відповідач, перебуваючи на території України без законних підстав, жодних заходів щодо виїзду за межі України не вжив, продовжував знаходитись на території України без законних на те підстав.

Зібраними у справі доказами підтверджено та визнається відповідачем, що він не виконав в установлений строк без поважних причин рішення Тернопільського районного сектору ОСОБА_5 Державної міграційної служби України у Тернопільській області №23 від 11 березня 2016 року про примусове повернення його з України, що свідчить про ухилення відповідача від виїзду за її межі.

При вирішенні даного спору відсутні будь-які дані для висновку про те, що на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 30 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Суд, враховує особу відповідача, який тривалий час ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України, продовжує знаходитись на території України без законних на те підстав, та приходить до висновку, що є підстави вважати, що він буде ухилятись від виконання рішення суду про примусове видворення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, беручи до уваги те, що відповідач законних підстав перебування на території України та необхідних коштів для виїзду за межі України не має, відсутність у нього постійного місця проживання на території України, суд вважає, що є обґрунтовані підстави для його примусового видворення за межі України.

В силу вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивача та безпідставність позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на те, що відповідачем порушуються правила перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, його небажання залишати територію України та повертатися до країни громадянської належності, з метою забезпечення виконання судового рішення, суд вважає за можливе звернути постанову до негайного виконання.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 18, 69 71, 94, 159-163, 167, 183-5, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_2 Франсель Жефрейс (BADILA ARIUS FRANCEL JEFFREYS), 25 вересня 1986 року, за межі України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_9