Справа № 826/24227/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Парінова А. Б., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Сакадін А. О., представника відповідача Шабліовської В. В., представників третьої особи Башарова В. Є., Шевченка П. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Банк «Український капітал» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дії та рішення щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 29 квітня 2015 року; скасування рішення щодо визнання нікчемним договору купівлі - продажу прав вимоги від 29 квітня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 18.05.2017 р. поновлено апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 29 квітня 2015 року між позивачем та третьою особою було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В. С. та зареєстровано в реєстрі за № 1253.

Пунктом 1.1. договору сторони погодили, що «Права вимоги» означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Відповідно до підпунктів 3.1.1. та 3.1.2. пункту 3.1. договору за продаж (відступлення) продавцем прав вимоги за цим договором покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну купівельну ціну в наступному порядку: 17700000, 00 грн. - не пізніше 30 квітня 2015 року на рахунок продавця № в ПАТ «УПБ», МФО 300205, за умови передачі продавцем покупцю за актом приймання - передачі оригіналів кредитних договорів та договорів забезпечення; 3519621, 54 грн. - не пізніше 15 травня 2015 року на рахунок продавця № 181967259 в ПАТ «УПБ», МФО 300205.

Розділом 7 договору передбачено право продавця на зворотній викуп прав вимоги.

Відповідно до підпунктів 7.1.1. та 7.1.2. пункту 7.1. договору продавець може скористатися правом зворотного викупу у покупця прав вимоги, які є предметом цього договору та перелічені у додатку № 1 до цього договору за наступних умов: виконання продавцем зобов'язань щодо опрацювання SWIFТ повідомлення покупця № ОРЕRS від 29 квітня 2015 року щодо перерахування грошових коштів у розмір 100 000, 00 дол. США не пізніше 14 травня 2015 року, сплативши покупцю загальну купівельну ціну в розмірі 21720935,62 грн. не пізніше 14 травня 2015 року (а. с. 14 Т. 1).

Згідно з п. 7.5. договору у випадку, якщо продавець не скористався правом зворотного викупу у відповідності до Розділу 7 цього договору, покупець звільняється від обов'язку сплатити частину загальної купівельної ціни, передбаченої п.п.3.1.2 п.3.1. цього договору, в розмірі 3519621, 54 грн. В цьому випадку, зобов'язання покупця щодо сплати загальної купівельної ціни вважатиметься виконаним належним чином та припиненим у зв'язку з його повним і фактичним виконанням.

На виконання умов договору 30 квітня 2015 року між продавцем та покупцем було укладено акт приймання - передачі оригіналів кредитних договорів та договорів забезпечення та 30 квітня 2015 р. покупцем було здійснено перерахування на користь продавця грошових коштів у сумі 17700000, 00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 182295 від 30.04.2015 року (а. с. 17 Т. 1).

В той же день Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 30 квітня 2015 року № 293/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 травня 2015 року № 348 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 р. прийнято рішення № 107 про запровадження з 29.05.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Український професійний банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «УПБ» запроваджено строком на 3 місяці з 29 травня 2015 по 28 серпня 2015 року включно.

Листом-Повідомленням № 01-10/5090 від 28.09.2015 року відповідач повідомив позивача, що у відповідності до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою було здійснено перевірку договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 року, за реєстровим №1253, укладеного між ПАТ «Банк «Український капітал» та ПАТ «Український професійний банк» та виявлено, що вказаний договір є нікчемним з підстав, визначених п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452).

Відповідно до ч. 2 та п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону № 4452 протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

У відповідності до п.7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Вказана підстава була єдиною для висновку відповідача про нікчемність правочину (а. с. 18 - 19 Т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зауважив, що згідно звітів від 29.04.2015 року про незалежну оцінку права вимоги за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами (згідно Додатку № 1 до основного Договору), виконаного за замовленням ПАТ «УПБ» суб'єктом оціночної діяльності - СПД ОСОБА_9, ринкова вартість права вимоги за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами (згідно Додатку 1) визначена на рівні 16906000, 00 грн. (1463000, 00 грн. + 5583000, 00 грн. + 1387000, 00 грн. + 879000, 00 грн. + 4628000, 00 грн. + 2288000, грн. 678000, 00 грн.), тобто є нижчою ціни продажу, що є вкрай вигідним для банку, платоспроможність якого була поставлена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб під сумнів наступного дня (а. с. 32, 72, 112, 164, 210 Т. 1, 2, 72 Т. 2).

Крім того, суд першої інстанції не встановив наявності у спірного договору ознак нікчемності в силу п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

У розумінні ст. 177 ЦК України грошові кошти позивача є об'єктом його майнових прав.

Суд апеляційної інстанції звертає особливу увагу на ту обставину, що договір, який відповідач вважає нікчемним, був укладений на день раніше, ніж Національний банк України порушив питання про проблемність публічного акціонерного товариства «Український професійний банк».

Натомість, диспозиція п.7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 визначає умову, за якої застосовується дана норма, - неплатоспроможність банку.

При дослідженні колегією суддів матеріалів справи не вбачається, що спірний договір та дії, вчинені на його виконання, перебували у причинно-наслідковому зв'язку з його майбутньою неплатоспроможністю.

Навпаки, зі зведеної інформації за кредитними договорами, що є додатком до договору, визначено кінцеві терміни погашення заборгованостей позичальниками, які охоплюються періодом 24.11.2015 р. - 18.11.2016 р. (а. с. 16 Т. 1).

Колегією суддів також встановлено, що контрагент позивача мав перед останнім фінансову заборгованість станом на 29.04.2015 р. за договорами міжбанківської угоди, тобто одночасно був боржником покупця.

Таким чином, банк-продавець зменшив своє зобов'язання перед кредитором-покупцем на суму 17700000, 00 грн. шляхом продажу прав вимоги, строк яких настає більше ніж через півроку, з метою зменшення власної кредиторської заборгованості за рахунок активів, надходження коштів від яких за інших умов було б можливим не раніше ніж через 0,5-1,5 року.

Крім того, в аспекті цивільного законодавства спірні відносини сторін договору мають ознаки факторингових, де фактор (в даному випадку позивач) має ризик збитків у вигляді безнадійної заборгованості після настання права вимоги.

В судовому засіданні суду першої інстанції 18.05.2017 р. представник позивача, що не заперечувалось відповідачем, зазаначив, що станом на перше півріччя 2017 року ліквідною виявилась лише одна заборгованість з семи.

Відтак, доводи апелянта про безумовне надання позивачу пільг перед іншими кредиторами є сумнівними.

В той же час, апелянт наголошує на тому, що у відповідності до ст. 52 Закону № 4552 позивач мав право на задоволення своїх вимог при ліквідації банку як кредитор сьомої черги, в той час як Фонд гарантування вкладів фізичних осіб може задовольнити витрати на проведення дій з ліквідації банку як кредитор третьої черги.

Однак, колегія суддів повторно звертає увагу на ту обставину, що станом на 29.04.2015 р. статус продавця жодним чином не свідчив про застосування щодо нього в майбутньому ліквідаційної процедури.

Доводи апелянта щодо продажу прав за ціною, що на 3519621, 54 грн. є меншою, ніж передбачено у договорі (28.05.2015 р. вказана сума віднесена позивачем на власні витрати банку), колегія суддів оцінює критично в силу узгодження таких дій з боку позивача умовами господарського договору з продавцем.

В той же час, незважаючи на такі умови спірного договору, продавець продав позивачу права вимоги за ціною, що є значно вищою ринкової вартості.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2017 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Парінов А.Б.

Губська О.А.