Справа № 817/1402/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"16" травня 2017 р. Справа № 817/1402/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача та представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області про визнання протиправним та скасування висновку про результати перевірки ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування висновку про результати перевірки достовірності відомостей передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» №11284/17-16-13-06-09 від 31.08.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оспорюваним висновком безпідставно встановлено недостовірність відомостей, вказаних нею у своїй декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, зокрема в частині невідповідності вартості майна, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», а саме квартири за адресою: вул. В.Дивізії, 11б/7, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел. Вважає, що при проведенні перевірки було порушено її процедуру, строки проведення, не досліджено усіх необхідних документів та не з'ясовано усіх обставин, що мали значення, зокрема ту обставину, що кошти на придбання квартири були отримані нею від матері, що підтверджено договором дарування.

Ухвалою суду третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було замінено її правонаступником - Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.01.2017 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 31.08.2016 року №11284/17-16-13-06-09, складений Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області стосовно ОСОБА_3.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що перевіркою достовірності відомостей передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», проведеною відносно позивача, встановлено, що позивачем вказано недостовірні відомості у своїй декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, що стало підставою для складення за наслідками перевірки висновку. Так, вартість квартири належної позивачу на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу в розмірі в 217250 грн. не відповідає її доходам, отриманих з законних джерел, які за період з 2003 по 2910 складають 104943,74 грн. Вважає оспорюваний висновок правомірним, обґрунтованим і таким, що відповідає закону.

В судовому засіданні позивач та його представник просять відхилити апеляційну скаргу відповідача, вважають судове рішення законним.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та його представника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_3, починаючи з 15.05.2006, працювала у Контрольно-ревізійному управлінні в Рівненській області, з 2011 року - в Державній фінансовій інспекції в Рівненській області. З 2014 року по даний час позивач працює на посаді завідувача сектору операційного аудиту Державної фінансової інспекції в Рівненській області (а.с.12-15).

08.10.2015 Державна фінансова інспекція в Рівненській області надіслала Міністерству юстиції України повідомлення про початок перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» (а.с.17-18).

На підставі поданої позивачем відповідної заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, відповідей на запити про надання відомостей про ОСОБА_3, даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності а нерухоме майно за ОСОБА_3 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області була проведена перевірка достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Крім того, ОСОБА_3 на ім'я начальника Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області надала пояснення до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік (а.с. 53).

31.08.2016 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області прийнятий висновок № 11284/17-16-13-06-09, складений відносно ОСОБА_3, про результати перевірки достовірності відомостей передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», який надісланий 07.09.02016 до Державної фінансової інспекції в Рівненській області (а.с.19-20).

Згідно з вказаним висновком встановлено недостовірність відомостей, зазначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», вказаних ОСОБА_3 у декларації. В основу його прийняття покладено твердження відповідача щодо встановлення під час перевірки недостовірності відомостей, зазначених у пункті 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, яке полягало у тому, що загальна сума доходів декларанта та членів його сім'ї за період з ІІІ кварталу 2003 року по ІІ квартал 2010 року, що склала 104943,74 грн, є недостатньою для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1, вартість якої на момент купівлі становила 217250 грн та про невідповідність вартості даного майна наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

Відтак відповідно висновку ОСОБА_3 не підтвердила отримання доходів із законних джерел, які б відповідали вартості придбаної квартир

При цьому пояснення позивача до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, що кошти на придбання квартири вона отримала від своєї матері відповідно до договору дарування також не були взяті до уваги з підстав не відображення їх в позиції 1 розділу ІІ декларації за 2010 рік.

Не погоджуючись із висновком відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольнив позов, оскільки вважав, що висновки відповідача про недостовірність відомостей, зазначених у пункті 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік позивача не знаходять свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами, а відтак є безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014 року №1682-VII (надалі - Закон України №1682-VII), очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України №1682-VII, очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах:

верховенства права та законності;

відкритості, прозорості та публічності;

презумпції невинуватості;

індивідуальної відповідальності;

гарантування права на захист.

Частиною 8 статті 3 Закону України №1682-VII встановлено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

За приписами частини 1 статті 4 Закону України №1682-VII, особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

В силу приписів пункту 2 частини 5 статті 5 Закону України №1682-VII, перевірці підлягає достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, є підставою для застосування заборони лише з урахуванням обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України №1682-VII, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначена Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року №1100, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.11.2014 року за №1385/26162 (надалі - Порядок №1100).

Відповідно до п. 2 Порядку №1100, перевірки проводяться апаратом Державної фіскальної служби України, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Згідно з п. 3 Порядку №1100, перевірка включає такі стадії:

1)отримання від керівника відповідного органу запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2)одержання у разі необхідності від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки (послужного списку) особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3)проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4)повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5)одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6)підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Пунктом 4 Порядку №1100 визначено, що при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Абзацами 6-10 пункту 6 Порядку №1100 передбачено, що отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел. Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації. Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел. Про встановлення недостовірності відомостей, які підлягали перевірці згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказується у висновку про результати перевірки у разі, якщо вартість майна (майнових прав), набутого (набутих) особою, стосовно якої проводилася перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 12 Порядку №1100 передбачено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Судом встановлено, що 13.08.2010 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого позивач придбала у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2. вартістю 217250 грн (а.с. 52).

ОСОБА_3 у своїх поясненнях до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказала, що кошти на придбання квартири вона отримала від своєї матері відповідно до договору дарування та надала договір дарування.

Відповідно до частини 1 статті 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Суд встановив, що 13.08.2010 позивач уклала договір дарування грошей, відповідно до якого отримала безоплатно від своєї матері - ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 27500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 217250 грн.

Також суд встановив, що саме за рахунок вказаних коштів позивачем була придбана квартира, яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_3, а відтак правомірно була задекларована нею у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що та обставина, що позивач не вказала даний подарунок від матері у декларації 2010 року, тобто за рік, в якому подарунок був отриманий, не може слугувати підставою для висновку про недостовірність відомостей, поданих позивачем.

Так форма декларації про доходи, зобов'язання фінансового характеру та майновий стан державного службовця та особи, яка претендує на зайняття посади державного службовця щодо себе та членів своєї сім'ї, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 06.03.1997 №58, яка подавалася у 2010 році позивачем, не містить розділу щодо отриманих подарунків. Щодо відображення даної суми у позиції 1 розділу ІІ «Доходи, одержані з джерел в Україні та за її межами за 2010 рік», то даний розділ також не містить графи для можливого відображення подарунку у вигляді грошових коштів. Крім того, відомості про квартиру, якою володіє позивач, не відображалися у розділі ІV «Відомості про нерухоме майно, що знаходиться в приватній власності» Декларації за 2010 рік в силу відсутності законодавчо передбачених вимог щодо такого відображення (розділ ІV заповнювали державні службовці першої та другої категорій).

З огляду на наведене, висновки відповідача про недостовірність відомостей, зазначених у пункті 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік позивача є безпідставними.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно врахував те, що відповідно до частини 8 статті 5 Закону України «Про очищення влади» день надсилання відповідних запитів та доданих до них документів, а також повідомлення до Міністерства юстиції України є днем початку проходження перевірки.

Частиною 11 статті 5 Закону України «Про очищення влади» передбачено, що орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Встановлено, що повідомлення про початок перевірки щодо ОСОБА_3 було надіслано до Міністерства юстиції України 08.10.2015, а оскаржуваний висновок було складено лише 31.08.2016, що свідчить про порушення відповідачем визначеного Законом України «Про очищення влади» строку проведення перевірки, а відтак і про протиправність оскаржуваного висновку.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про задоволення позову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" травня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_3

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,8, м.Рівне, 33023

4-третій особі: Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області - вул.Міцкевича,14, м.Рівне, 33028

5 - представник позивача ОСОБА_8,