Справа № 524/2267/16-а
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2267/16-а
Провадження 2-а/524/259/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

12.05.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого-судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л, за участі представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3 митниці ДФС України та заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4 ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 митниці ДФС України та заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4, Державної фіскальної служби України, Департаменту боротьби з митними правопорушеннями Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4 за № 0106/80600/15 від 02 лютого 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ОСОБА_3 митниці ДФС України та заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4 за № 0106/80600/15 від 02 лютого 2016 року про притягнення його ( позивача ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. на користь держави.

Зазначав, що згідно постанови йому було поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, а саме перевищення встановленого ст. 95 МК України строку перебування автомобіля НОМЕР_1 на підконтрольній України митній території, котрий ним було ввезено у липні 2015 року.

Вважав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною, оскільки правопорушення не вчиняв, мав поважні причини прострочення перебування автомобіля на митній території України у звязку з ремонтом, про що повідомляв митні органи України.

Ухвалою судді від 07 листопада 2016 року було залучено по справі відповідачами Державну фіскальну службу України, Департамент боротьби з митними правопорушеннями Державної фіскальної служби України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, які були викладені у позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_3 митниці ДФС України та заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні з позовом не погодився, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що в період з 04 серпня 2015 року по 04 вересня 2015 року у позивача відсутнє документальне підтвердження аварії, внаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження, наявності дії непереборної сили або протиправних дій третіх осіб по причині яких автомобіль НОМЕР_1 не був вивезений за межі митної території України. На даний час автомобіль не вивезений за межі митної території України і зазначене правопорушення не припинено.

Позивач ОСОБА_1, представники відповідачів Державної фіскальної служби України та Департаменту боротьби з митними правопорушеннями Державної фіскальної служби України у судове засідання не прибули повторно, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомляли.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, встановив наступне.

26 липня 2015 року через митний пост «Котовськ» Одеської митниці ДФС України позивачем у митному режимі «транзит» ввезено на митну територію України автомобіль НОМЕР_2, кузов SAJAA02L11 FM 17331.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Митного Кодексу України для автомобільного транспорту встановлений граничний строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

04 серпня 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_3 митниці ДФС України із письмовою заявою з додатком щодо продовження терміну перебування легкового автомобіля на митній території України у звязку з необхідністю здійснення заміни деяких деталей в автомобілі та неможливістю експлуатації автомобіля (т. 1 а.с. 111).

До заяви було додано акт за № 0002519, виданого 04 серпня 2015 року ТОВ «Автоцентр-Кременчук-2012», з якого постає що легковий автомобіль, який було ввезено позивачем на митну територію України було діагностовано, зокрема здійснено діагностику ходової частини і зроблено висновки щодо необхідності заміни деталей в автомобілі із застереженнями щодо заборони експлуатації автомобіля (т. 1 а.с. 113).

На запит начальника управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_6 від 31 серпня 2015 року за № 689/10/16-7026, ТОВ «Автоцентр-Кременчук-2012» своїм листом за № 61 від 08 вересня 2015 року підтвердило обставини і висновки зроблених в акті від 04 серпня 2015 року (т. 1 а.с. а.с. 117-118).

14 вересня 2015 року до ОСОБА_3 митниці ДФС України надійшла заява позивача про те, що після проведення діагностики ходової частини автомобіля в ТОВ «Автоцентр-Кременчук-2012» ним було замовлено запчастини до автомобіля, певний проміжок часу автомобіль знаходився на стоянці за адресою: м. Кременчук, вул. 60 років Жовтня, 99, а в подальшому з 04 вересня 2015 року автомобіль знаходився на ремонті у ФОП ОСОБА_7 за адресою: м. Мелітополь, вул. Ломоносова, 157, замовником ремонту якого на підставі виданої ним довіреності є ОСОБА_8 (т. 1 а.с. а.с. 121-126).

Крім того, на вимогу головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_9 позивачем були надані письмові пояснення 17 вересня 2015 року щодо підтвердження обставин зазначених у заяві, яка надійшла до ОСОБА_3 митниці ДФС України 14 вересня 2015 року (т.1 а.с. 97).

22 вересня 2015 року вказаним інспектором було складено протокол про порушення митних правил за № 0106/80600/15 за ч. 3 ст. 470 МК України щодо порушення позивачем митних правил, а саме перевищення встановленого ч. 1 ст. 95 МК України 10-денного строку доставки автомобіля, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення (пункту вивезення за межі митної території України), більше ніж на 10 діб (т. 1 а.с. а.с. 95-96).

Протокол було складено за відсутності позивача з дотриманням вимог щодо його оформлення відповідно до ст. 494 МК України. Копія протоколу була надіслана позивачеві супроводжуючим листом ОСОБА_3 митниці ДФС України за № 752/10/16-70-26 від 22 вересня 2015 року рекомендованим поштовим звязком із зазначенням у листі прав та обовязків особи яка притягається до відповідальності, місця і часу опитування по обставинам, зазначеним у протоколі на 9 год 15 хв. 12 жовтня 2015 року в приміщені ОСОБА_3 митниці ДФС за адресою: м. Полтава, вул. Пролетарська, 28 та місця і часу розгляду справи про адміністративне правопорушення (порушення митних правил) 9 год. 45 хв. 23 жовтня 2015 року у тому ж приміщення за зазначеною вище адресою. Позивач отримав копію протоколу та листа 30 вересня 2015 року (т. 1 а.с. а.с. 104-105).

У звязку з неявкою позивача на розгляд справи заступником начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_4 було викликано позивача на 10 год. 30 хв. 26 листопада 2015 року (т. 1 а.с. 106).

26 жовтня 2015 року до ОСОБА_3 митниці ДФС надійшли письмові пояснення позивача щодо складеного протоколу з проханням розгляду справи за його відсутності (т. 1 а.с. 129).

30 жовтня 2015 року відповідачем ОСОБА_4 було повторно надіслано запрошення позивачеві для явки до ОСОБА_3 митниці ДФС України на розгляд справи про порушення митних правил.

Після неодноразових неявок позивача до ОСОБА_3 митниці ДФС України, справа про порушення позивачем митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України була розглянута по суті відповідачем заступником начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_4 02 лютого 2016 року за відсутності позивача ОСОБА_1, котрий надіслав заяву про перенесення розгляду справи для надання йому часу та можливості укладення договору про надання правової допомоги.

Постановою по справі про адміністративне (митне) правопорушення заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4 за № 0106/80600/15 від 02 лютого 2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. на користь держави, копію якої позивач отримав 10 лютого 2016 року.

19 лютого 2016 року позивач звернувся в адміністративному (досудовому) порядку зі скаргою на дану постанову до ДФС України, у задоволенні якої було відмовлено постановою ДФС України від 14 березня 2016 року, копію котрої позивач отримав 28 березня 2016 року.

Отже, відповідно до ч. ч. 1,2,4 ст. 99 КАС України позивач не пропустив строки звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд, враховуючи доводи позивача, викладені в позовній заяві, пояснення представників сторін у справі, аналізуючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до відповідальності була постановлена передчасно, без врахування всіх обставин у справі, є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з ч. 1 тієї самої статті, з якої випливають, що захист прав та інтересів юридичних осіб, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно правових відносин.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 1 ч. 1 ст. 17 згаданого Кодексу України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно ч. 1 ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у звязку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

У ч. 2. цієї норми МК України визначено, що підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Як було встановлено судом справа про порушення митних правил була розглянута у відсутності позивача, котрий звернувся до субєкта владних повноважень, який розглядав справу про відкладення розгляду справи для надання можливості укладення договору про надання правової допомоги.

У ч. 1 ст. 526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 526 цього Кодексу справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Натомість, такі вимоги не були враховані щодо розгляду справи у відсутності позивача.

У відповідності до ч. 2 ст. 95 Митного Кодексу України до строків транзитних перевезень не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу (заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів);

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Як передбачено ч. 3 ст. 193 Митного Кодексу України перевізник звільняється від зобовязання щодо сплати митних платежів лише у разі, якщо товари, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, було знищено або безповоротно пошкоджено внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили.

Беззаперечним є та обставина, що легковий автомобіль внаслідок його експлуатації позивачем вийшов з ладу та потребував у ремонті з 04 серпня 2015 року до 25 вересня 2015 року, і, що після закінчення ремонту та одержання автомобіля, останній потрапив в ДТП 25 вересня 2015 року, в результаті якої одержав механічні пошкодження, які не дозволяють його експлуатацію. Про обставини щодо ремонту і перебування автомобіля позивач повідомляв як ОСОБА_3 митницю ДФС, так і Запорізьку митницю ДФС.

Суд також враховує, що Митним Кодексом України встановлена адміністративна відповідальність за вчинення відповідних правопорушень, зокрема про такий вид відповідальності окремо зазначається у ст.ст. 458, 459, 498, 499, 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

У відповідності до ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

У ст. 525 цього Кодексу передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається у пятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Протокол та матеріали про порушення митних правил надійшли до ОСОБА_3 митниці ДФС 22 вересня 2015 року, а справа була розглянута остаточно 02 лютого 2016 року.

Також, суд вважає, що відповідачем - заступником начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4 при розгляді справи про порушення митних правил позивачем за ч. 3 ст. 470 МК України було допущено порушення вимог ст.ст. 508-528 зазначеного Кодексу як щодо перевірки встановлених і наведених вище обставин, так і щодо процедури одержання особистих пояснень від позивача саме при розгляді справи, забезпечення прав позивача на використання правової допомоги, здійснення запитів щодо реального перебування автомобіля на ремонті, можливості його переміщення власним ходом, наявності фінансової можливості у позивача на вивезення автомобіля з митної території України шляхом буксирування, призначення і проведення митного обстеження місць знаходження автомобіля, його технічного стану, експертиз, вирішення справи на умовах компромісу, строків притягнення до адміністративної відповідальності та застосування наслідків їх закінчення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності дій при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, на спростування позову та встановлених судом обставин, не подали.

У зв'язку з чим, суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, порушує права позивача, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини і підлягає скасуванню.

Однак, позов підлягає частковому задоволенню. Необхідно визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4 за № 0106/80600/15 від 02 лютого 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. на користь держави.

В іншій частині позовних вимог позивачеві необхідно відмовити у задоволенні позову за їх безпідставністю.

Оскільки порядку стягнення з субєкту владних повноважень судового збору на користь державного бюджету, в разі задоволення позову фізичної особи про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, яка звільнена від сплати судового збору, КАС України та Законом України «Про судовий збір» не передбачено, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 287 - 289 КпАП України, ст.ст. 470, 529 МК України, ст.ст. 17, 19, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4 за № 0106/80600/15 від 02 лютого 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. на користь держави.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 17 травня 2017 року.

Суддя: