Справа № 569/3414/17
Суддя: Бучко Т.М.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/3414/17

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.
розглянувши в місті Рівне в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинення дій,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахування, донарахування та виплати йому разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язати відповідача здійснити перерахування, донарахування та виплату йому недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п`яти мінімальних пенсії за віком.
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В грудні 2016 року звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок, нарахування та виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Відповідачем було повідомлено, що разова грошова допомога до 5 травня йому в 2016 році не виплачувалася. Вважає таку відмову відповідача протиправною, так як вона суперечить вимогам Конституції України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішенню Конституційного Суду України від 2 травня 2008 року № 10-рп/2008 та Європейській конвенції з прав людини.
У наданих суду запереченнях проти адміністративного позову відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки центром нараховано позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 2 березня 2016 року в розмірі 920 грн. Виплата позивачу разової щорічної грошової допомоги до 5 травня була проведена на підставі чинного законодавства, а тому дії відповідача є правомірними.
В судове засідання сторони не з`явилися. У поданих до суду заявах просять розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 9 квітня 2015 року.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання разової грошової допомоги щорічно до 5 травня.
Відповідачем в 2016 році було виплачено ОСОБА_1 грошову допомогу до 5 травня в розмірі 920 грн., про що свідчить довідка Військової частини НОМЕР_2 № 339/371 від 25 квітня 2017 року, список одержувачів щорічної разової допомоги до 5 травня 2016 року та банківська виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 1 квітня 2016 року по 30 листопада 2016 року.
Виплату щорічної разової допомоги до 5 травня в розмірі 920 грн. позивач вважає неправомірною, оскільки відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25 грудня 1998 року щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком..
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-ІV від 28 грудня 2007 року частину 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, серед інших, визнані такими, що не відповідають Конституції України положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо виплати щорічної разової допомоги.
Пунктом 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України ( в редакції Закону від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ ) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно із ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
В рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.
Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.
Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.
Пунктом першим частини першої постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що в 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема учасникам бойових дій - 920 грн.
Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові № 21-6508а15 від 10 лютого 2016 року, не може бути врахований у правовідносинах, що виникли в даній справі, оскільки Верховним Судом України у зазначеній справі висловлена позиція щодо пріоритетності Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» над підзаконним актом - постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".
Норми Бюджетного кодексу України, якими, зокрема, врегульовано нині порядок нарахування разової грошової допомоги до 5 травня, чинні, не визнавалися неконституційними та мають пріоритет у застосуванні, оскільки в часі прийняті пізніше.
Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була правомірно нарахована та виплачена позивачу у розмірі 920 грн. відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Таким чином, відповідач діяв в межах своїх повноважень, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.7, 9, 11, 71, 86, 161-163 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинення дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського адміністративного апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Суддя :
.