Справа № 804/988/17
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 р. Справа № 804/988/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Криничанської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про скасування рішення та реєстраційного запису, -
В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням їх уточненої редакції, ОСОБА_2 зазначив, що вважає протиправним рішення та запис державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 9834292 від 11.01.2014 року про реєстрацію права власності на будинок, бо такі були оформлені на підставі рішення суду, яке було скасоване та втратило законну силу. А сам позивач разом із сімєю зареєстровані та проживають в цьому житловому будинку та по нинішній час не втратили права користування вказаним будинком, що підтверджується довідкою про склад сімї. Окрім того, існування в державному реєстрі права власності на підставі судового рішення, яке було скасоване іншим судовим рішенням, порушує принцип верховенства права.
У судове засідання зявилась представник позивача ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_3, а представник відповідача надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Так, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснила обставини справи так, як про це зазначено вище, а третя особа не визнав позовні вимоги та надав суду свої письмові заперечення проти цього позову. За твердженнями третьої особи позивач не має ніяких майнових прав на житловий будинок, а тому не можна говорити про їх порушення. Тобто ОСОБА_2 не може бути субєктом правовідносин, повязаних із формуванням відомостей щодо вказаного будинку у Реєстрі прав на нерухоме майно та не може ставити питання про внесення змін до нього.
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, в ході судового засідання суд прийшов до висновку про доцільність подальшого розгляду цієї адміністративної справи в письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цього адміністративного позову, з огляду на наступне.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу правомірності чи протиправності прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області рішення, індексний номер 9834292 від 11.01.2014 року, та запису про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок на підставі рішення суду, яке на момент такої реєстрації вже втратило законну силу.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.01.2014 року державним реєстратором Криничанського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 9834292, згідно з яким було зареєстроване приватне право власності на будинок - обєкт житлової нерухомості загальною площею 87,4 кв. м., житловою площею 38,7 кв. м. за № 19 по вул. Степовій у смт. Кринички, Криничанського району Дніпропетровської області за ОСОБА_3 на підставі рішення суду № 22-ц/774/683/13, виданого 25.02.2013 року Апеляційним судом Дніпропетровської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2017 року.
Такі спірні рішення та запис державного реєстратора були здійснені 11.01.2014 року на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2013 року, справа № 22-ц/774/683/13, яке на момент реєстрації прав вже було скасоване. Відтак, для правильного, всебічного та обєктивного розгляду цієї адміністративної справи значення має дослідження передумов винесення вказаного судового рішення та наслідків його перегляду.
Так, передумовою винесення рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2013 року, справа № 22-ц/774/683/13, став перегляд в апеляційному порядку рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2012 року, справа № 421/1449/12, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та виконавчого комітету Криничанської селищної ради, третя особа обласне комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації» про визнання частково недійсним рішення виконкому, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, виселення.
Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2012 року, справа № 421/1449/12, було визнано недійсним рішення виконавчого комітету Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області № 113 від 20.10.2000 року в частині визнання за СТОВ «Агроцех» Криничанського району права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Степовій, 19 в с. Кринички; визнаний недійсним договір купівлі-продажу будинку від 23.07.2007 року, укладений між СТОВ «Агроцех» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_2, а в задоволенні решти позовних вимог, а саме щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку садибного типу № 19 по вул. Степовій у смт. Кринички від 06.07.1988 року, укладеного між позивачем та колгоспом «За мир» Криничанського району Дніпропетровської області, визнання права власності на зазначений житловий будинок з надвірними спорудами та усунення перешкоди у здійсненні позивачем права користування шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з даного будинку відмовлено.

Натомість за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2013 року, справа № 22-ц/774/683/13, вищевказане рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2012 року було скасоване в частині, в якій ОСОБА_3 відмовлено рішенням суду першої інстанції, та ухвалене нове, а саме: визнано дійсним договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку садибного типу № 19 по вул. Степовій у смт. Кринички від 06.07.1988 року, укладеного між ОСОБА_3 та колгоспом «За мир» Криничанського району Дніпропетровської області та визнано право власності на зазначений житловий будинок з надвірними спорудами та усунення перешкоди у здійсненні права користування шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з даного будинку, в іншій частині залишено без змін.

Не погодившись із цим рішенням апеляційної інстанції, ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. В подальшому за результатами касаційного перегляду рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2013 року, справа № 22-ц/774/683/13, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.10.2013 року його було частково скасовано, а справу в частині, що скасована, направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а саме в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу по вул. Степовій, 19 у с. Кринички від 06 липня 1988 року, укладеного між ОСОБА_3 та колгоспом «За мир» Криничанського району Дніпропетровської області, визнання за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Степовій, 19 в с. Кринички Дніпропетровської області та виселення ОСОБА_2 і ОСОБА_6 з житлового будинку по вул. Степовій, 19 у с. Кринички Дніпропетровської області.

Після нового перегляду Апеляційним судом Дніпропетровської області свого рішення від 25.02.2013 року, справа № 22-ц/774/683/13, ним була винесена ухвала від 27.01.2014 року, справа № 22-ц/774/512/14, якою рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2012 року, справа № 421/1449/12, в частині відмови у визнанні права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та усунення перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування - залишено без змін. При цьому у цій цивільній справі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2014 року рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.01.2014 року було залишено без змін.

Отже, в цілому ключовими обставинами для розглядуваного спору є те, що за результатами описаного судового розгляду позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та виконавчого комітету Криничанської селищної ради, третя особа обласне комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації» про визнання частково недійсним рішення виконкому, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, виселення, рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області набрало законної сили 27.01.2014 року. При цьому ухвалою Вищого спеціалізованого України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2014 року воно було залишено без змін. Тому, фактично вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили, були визнані недійсними підстави набуття ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Степовій, 19 в с. Кринички та не визнано право власності на зазначений будинок за ОСОБА_3.

Натомість, як вже зазначалось вище, 11.01.2014 року відповідач проводить реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на вищевказаний будинок за ОСОБА_3 на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2013 року, справа № 22-ц/774/683/13, яке на момент вчинення спірних рішення та запису вже втратило законну силу, бо було скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.10.2013 року, справа № 6-13712св13, після перегляду в касаційному порядку рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2013 року, справа № 22-ц/774/683/13.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у чинній редакції на момент вчинення спірних дій) надано визначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

А Державний реєстр речових прав на нерухоме майно визначено як єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 вищевказаного Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме, зокрема право власності на нерухоме майно.

У відповідності до положень ч. 2, ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Так, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться в строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів (крім випадків, встановлених у частині сьомій цієї статті) з моменту надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію та передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За ст. 19 вищевказаного Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі в тому числі рішень судів, що набрали законної сили.

Пунктами 6, 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (чинний на момент вчинення оспорюваних дій) документи, які подаються для проведення державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться зокрема у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, несе заявник.

Під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

Також у ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень та, зокрема визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

За ст. 26 Закону визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі Порядок № 1141) державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мінюст.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості:

1) підстава для скасування державної реєстрації прав:

назва документа;

дата видачі документа;

номер документа;

ким виданий (оформлений) документ;

додаткові відомості про документ;

2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав;

3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав:

назва рішення;

дата формування рішення;

індексний номер рішення;

4) прізвище, імя та по батькові державного реєстратора;

5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації прав на обєкт нерухомого майна, який поділено чи частку з якого виділено, або на обєкти нерухомого майна, що обєднано, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та відкриває закритий (закриті) розділ (розділи) Державного реєстру прав та відповідну (відповідні) реєстраційну (реєстраційні) справу (справи) на підставі прийнятого ним рішення про відкриття закритого розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

Також за п. 44 Порядку № 1141 прийняття і розгляд заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав установлює Мін'юст.

Отже, з огляду на вищевикладене та враховуючи те, що рішення суду, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права приватної власності на вище вказаний житловий будинок за ОСОБА_3, на момент такої реєстрації вже втратило законну силу, прийняті на його підставі рішення про державну реєстрацію прав та відповідний реєстраційний запис є протиправними та підлягають скасуванню, тому позовні вимоги ОСОБА_2 щодо скасування спірного рішення державного реєстратора та реєстраційного запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно є такими, що підлягають задоволенню.

Водночас суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що предметом судового розгляду у цій справі є встановлення правомірності чи протиправності винесення відповідачем рішення про державну реєстрацію права приватної власності, індексний номер: 9834292 від 11.01.2014 року за ОСОБА_3, та внесення відповідного реєстраційного запису про це в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення суду, яке на момент державної реєстрації прав вже втратило законну силу. Натомість з матеріалів справи не вбачається належних відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо повязаності з ними оскаржуваного рішення та реєстраційного запису про нього в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Тим більше, що інші рішення та реєстраційні записи в позначених реєстрах позивачем не оскаржуються.

Крім того, посилання третьої особи на те, що ОСОБА_2 не може бути субєктом правовідносин, повязаних з формуванням відомостей до Державного реєстру, суд вважає хибними, бо на момент виникнення спірних правовідносин у розглядуваній справі та з урахуванням тривалого судового розгляду спору з приводу прав власності на вказаний будинок, до моменту його остаточного вирішення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.04.2014 року, та в результаті набрання законної сили рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2012 року, справа № 421/1449/12, ОСОБА_2 вважався власником вказаного будинку відповідно до рішення та запису про це від 24.07.2007 року в Реєстрі прав власності про обєкт нерухомого майна. Також за його поясненнями він разом з родиною зареєстрований у будинку та користується ним, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, згідно зі ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити цей адміністративний позов.

Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст. 87, ст. 94 КАС України, враховуючи рішення суду про задоволення цього адміністративного позову у повному обсязі, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення та реєстраційний запис Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області в Реєстрі прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 9834292 від 11.01.2014 року щодо реєстрації права приватної власності за ОСОБА_3 на підставі рішення суду за номером: 22-ц/774/683/13, виданого 25.02.2013 року Апеляційним судом Дніпропетровської області, на будинок, реєстраційний номер майна: 19551203, загальною площею: 87,4 кв. м, житловою площею: 38,7 кв. м, площа земельної ділянки: 4940,0 кв. м, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Кринички, вул. Степова, буд. 19 .

Присудити на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Криничанської районної державної адміністрації сплачені ним судові витрати у розмірі 640,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 18 квітня 2017 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1