Справа № 465/3875/16-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.05.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі Максимович М.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №858656 від 01.06.2016 року, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №858656 від 01.06.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та визнання дій протиправними.

07 лютого 2017 року позивач подав уточнену позовну заяву, в якій зменшив позовні вимоги та просить лише скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №858656 від 01.06.2016 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він 01 червня 2016 р. о 21:00 перебував за кермом автомобіля, припаркованого неподалік будинку №80 на вул. Героїв УПА у м. Львові, коли до нього підійшла інспектор УПП у м. Львові ОСОБА_3, перевірила документи на транспортний засіб, посвідчення водія і повідомила про порушення позивачем п. 15.9. «є» Правил дорожнього руху, а саме, здійснення зупинки ближче 30 м від дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» та винесла постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклала адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 255 грн. Позивач вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена без повного з'ясування обставин справи і з грубими порушеннями норм чинного в Україні законодавства, оскільки відповідач та інший інспектор патрульної поліції, використовуючи лазерний віддалемір, заміряли відстань, продемонструвавши позивачу результат вимірювання на табло приблизно ( близько 19 м. ) Відповідач склала постанову, отриманий результат вимірювання видався позивачу сумнівним і він попросив показати документи на прилад, а саме сертифікат затвердження та свідоцтво про своєчасне проходження метрологічної повірки. Однак, зазначені документи не були надані позивачу по причині, що нібито знаходяться в ОСОБА_2 патрульної поліції.

Позивач в судововму засіданні адміністративний позов з урахуванням заяви від 07 лютого 2017 року підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просить позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові ДПП НП України в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.. За наведених обставин, суд вважає за можливе справу розглядати у його відсутності, відповідно до ст.128 КАСУ.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України встановлює презумпцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.24 Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд встановив, що відповідно до постанови серія ПС2 №858656 від 01.06.2016 року, на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КпАП України, а саме за те, що він 01 червня 2016 р. о 21:00 перебував за кермом автомобіля припаркованого неподалік будинку №80 на вул. Героїв УПА у м. Львові порушив п. 15.9. «є» Правил дорожнього руху, а саме, здійснення зупинки ближче 30 м від дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса».

Відповідачем не надано суду доказу щодо здійснення позивачем зупинки автомобіля ближче 30 м від дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса»

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові ДПП НП України суду не надано жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення, та скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення.

За наведених обставин, суд вважає , що позов підставний та підлягає до задоволення, а постанова про накладення адміністративного стягнення-до скасування.

Керуючись ст.ст. 7-14,128,158-163,167,171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задоволити.

Постанову серії ПС2 № 858656 від 01 червня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова на протязі 10-ти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Мигаль Г.П.