Справа № 22-а-5552/08
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 р.Справа № 22-а-5552/08

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів: Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в місті Одесі в порядку письмового провадження у звязку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу представника Овідіпольської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2008 року по справі за адміністративним позовом прокурора Овідіпольського району Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Одеській області (раніше ОСОБА_1 з контролю за використанням та охороною земель в Одеській області) до Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області (третя особа ОК «Садівничий кооператив «ЕДЕМ») про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2007 року прокурор Овідіпольського району Одеської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ОСОБА_1 з контролю за використанням та охороною земель в Одеській області до Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконним та скасування розпорядження № 1222 від 22 вересня 2006 року «Про надання в оренду земельної ділянки ОК «Садівничому кооперативу «ЕДЕМ»на території Таїровської селищної ради Овідіпольського району Одеської області (за межами населених пунктів)».

В обґрунтування позову зазначалося, що в процесі проведення перевірки відповідача на предмет виконання вимог чинного земельного законодавства України при винесенні рішень щодо надання земельних ділянок в оренду юридичним особам прокуратурою виявлено порушення Овідіопольською РДА Одеської області положень Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі»під час винесення розпорядження № 1222 від 22 вересня 2006 року «Про надання в оренду земельної ділянки ОК «Садівничому кооперативу «ЕДЕМ»на території Таїровської селищної ради Овідіпольського району Одеської області (за межами населених пунктів)». Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України прокурор здійснює в суді представництво інтересів держави, а повноваження щодо державного контролю за використанням та охороною земель покладено на Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2008 року позовні вимоги прокурора Овідіпольського району Одеської в інтересах держави в особі ОСОБА_1 з контролю за використанням та охороною земель в Одеській області задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області № 1222 від 22 вересня 2006 року «Про надання в оренду земельної ділянки ОК «Садівничому кооперативу «ЕДЕМ»на території Таїровської селищної ради Овідіпольського району Одеської області (за межами населених пунктів)».

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області в апеляційній скарзі зазначає, що судом при вирішенні справи порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом першої інстанції порушено положення ст. ст. 6 та 22 Земельного Кодексу України щодо визначення земель сільськогосподарського призначення, земель, призначених для садівництва, та особливо цінних земель. Крім того, вирішуючи спір в порядку адміністративного судочинства, суд не звернув уваги на те, що фактично оскаржується майнове право ОК «СК «ЕДЕМ»на земельну ділянку, що виключає розгляд даної справи в порядку адміністративного судочинства. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2011 року замінено первинного позивача ОСОБА_1 з контролю за використанням та охороною земель в Одеській області на ОСОБА_1 Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Одеській області.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом встановлено, що 20 вересня 2006 року директор ОК «СК «Едем»звернувся до Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 38 га обслуговуючому кооперативу «Садівничий кооператив «Едем»в довгострокову оренду строком на 49 років для ведення садівництва, будівництва споруд і мереж інженерного забезпечення садових будинків та інших обєктів загального користування членів кооперативу на території Таїровської селищної ради (за межами населених пунктів) Овідіопольського району Одеської області, розробленого ПП «Земконсалт»згідно договору № ПВ 08/01-2 від 01 серпня 2006 року.

22 вересня 2006 року Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі ст. ст. 6, 21, 39, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»видано розпорядження за № 1222 «Про надання в оренду земельних ділянок ОК «СК «Едем»на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району (за межами населених пунктів)».

Задовольняючи позовні вимоги прокурора Овідіпольського району Одеської області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем передано ОК «СК «Едем»земельну ділянку сільськогосподарського призначення з порушенням норм Земельного кодексу України, а саме без попередньої зміни цільового призначення спірної земельної ділянки та без вилучення її у попереднього землекористувача.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, а районні державні адміністрації в Автономній Республіці Крим - також рішеннями та постановами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їх повноважень.

Частинами 1 та 2 ст. 6 названого Закону (у вказаній вище редакції) встановлено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обовязковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Статтею 17 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель, підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок.

Частиною 1 статтею 124 Кодексу закріплено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання (ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України).

Як встановлено матеріалами справи, Овідіпольською районною державною адміністрацією Одеської області на виконання зазначених вище повноважень та на підставі проекту землеустрою, погодженого Таїровською селищною радою, Овідіопольським районним відділом земельних ресурсів, відділом містобудування та архітектури, Овідіопольською районною санітарно-епідеміологічною службою, Центральною регіональною інспекцією Державного управління екології та природних ресурсів в Одеській області, ОСОБА_1 охорони обєктів культурної спадщини та ПОГ «Дайберг-Агро»(попередній користувач земельної ділянки), розпорядженням № 1222 від 22 вересня 2006 року надано в довгострокову оренду ОК «СК «Едем»строком на 49 років земельну ділянку для ведення садівництва, будівництва споруд і мереж інженерного забезпечення садових будинків та інших обєктів загального користування.

З урахуванням наведених вище норм Закону України «Про місцеві державні адміністрації»та Земельного кодексу України, при видані оскарженого розпорядження відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.

Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги посилання прокурора Овідіпольського району Одеської області на порушення районною адміністрацією порядку надання в оренду земель сільськогосподарського призначення без попередньої зміни цільового призначення такої земельної ділянки та без вилучення її у попереднього землекористувача виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Згідно ст. 35 названого Кодексу громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право на земельну ділянку.

Зі змісту оспорюваного розпорядження вбачається, що земельну ділянку загальною площею 38 га, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, передано ОК «СК «Едем»для ведення садівництва, тобто з урахуванням вимог ст. 20 та ст. 35 Земельного кодексу України.

Крім того, посилання прокурора на порушення порядку вилучення земельної ділянки у попереднього землекористувача суперечить наявним в матеріалах справи документам, а саме листу директора ПОГ «Дайберг-Агро»№ 35 від 27 серпня 2006 року (а. с. 82) та акту встановлення в натурі меж земельної ділянки від 27 вересня 2006 року (а. с. 95).

Враховуючи, що оскаржене розпорядження субєкта владних повноважень видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; а також з дотриманням інших умов, передбачених ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для задоволення вимог прокурора про визнання незаконним та скасування цього розпорядження.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, і , крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України приходить до висновку про скасування оскарженого рішення окружного адміністративного суду з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Овідіпольської районної державної адміністрації Одеської області задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2008 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити прокурору Овідіпольського району Одеської області у задоволенні позовних вимог в інтересах держави в особі ОСОБА_1 Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: