Справа № 2-а-269/10/1527
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.Справа № 2-а-269/10/1527

Категорія:6.3Головуючий в 1 інстанції: Галій С.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «ОМБТІ та РОН», виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третьої особи: ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до КП «ОМБТІ та РОН», виконкому Одеської міської ради, за участю третьої особи: ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зобовязання вчинити певні дії.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що на підставі договору довічного утримання від 10.10.2000 року ОСОБА_4 передав йому у власність житловий будинок №48 по вул. Дунаєвського в м. Одесі. Згідно архівної довідки №190 від 25.02.2000 року виданої на імя ОСОБА_4 ОСОБА_5 сільською радою Комінтернівського району Одеської області його матері ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка площею 0,31 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Після смерті ОСОБА_6 підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 16.08.2000 р. власником будинку №48 по вул. Дунаєвського став її син ОСОБА_4. Станом на 2000 рік з виділеної земельної площі 0,31 га у ОСОБА_4 залишилося 960 кв.м. У сусіда ОСОБА_4 ОСОБА_7, який мешкав по вул. Дунаєвського, 50 в м. Одесі була земельна ділянка площею 600 кв.м., яку він придбав у 1958 році згідно договору купівлі-продажу і на якій почав самовільне будівництво у 1959 році. Згідно рішення виконкому Ленінської районної ради працівників №877 від 06.07.1973 року за ОСОБА_7 було визнане право власності на житловий будинок №50 по вул. Дунаєвського в м. Одесі. Вказана будівля була розміщена на земельній ділянці площею 600 кв.м. На цій земельній ділянці було розташовано будівлю площею 8,05 х 11,05 м., яка складалася з 3-х житлових кімнат площею 11,8 кв.м., кухні площею 6,9 кв.м., веранди, прихожій і сараю. Згідно вказаного рішення, дана будівля була введена в експлуатацію та запропоновано КП «ОМБТІ та РОН»видати свідоцтво про право власності на домоволодіння. Однак ОСОБА_7 свідоцтво не отримав та, посилаючись на неможливість розміщення гаражу на своїй ділянці попросив сусіда ОСОБА_4, щоб той надав йому згоду побудувати на його дворі гараж. Після цього у 1976 році було зроблено новий план земельної ділянки до якого увійшли гараж і частка земельної ділянки сусіда ОСОБА_4 площею 57 кв.м. Ця площа була віднесена до ОСОБА_7, однак, як вважає позивача, ніяких підстав для зарахування цієї частки ніхто не мав. Як наслідок, ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння від 17.03.1976 року, відомості в якому, як вважає позивач, не відповідають правовстановлюючим документам.

Таким чином, на думку позивача співробітники КП «ОМБІ та РОН»незаконно, не маючи жодної правової підстави при складенні технічної документації (технічного паспорту) на будівлю ОСОБА_7, всупереч правовстановлюючим документам, внесли вказаний гараж і додаткову земельну ділянку вздовж забору площею 57 кв.м., яка дійсно належить до сусідньої земельної ділянки Дунаєвського, 48.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Поновлено строк для звернення до суду. Визнані дії КП «ОМБТІ та РОН», які виразилися у внесенні до технічної документації на домоволодіння неправдивих відомостей, яке розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Дунаєвського, 50, - неправомірними. Визнано свідоцтво про право власності на домоволодіння, яке видано РЖУ виконкому Ленінського району депутатів трудящих м. Одеси від 17.03.1976 року на імя ОСОБА_7 в частині перевищення площі земельної ділянки на 57 кв.м. і наявності гаражу, як додаткового обєкту, який розміщений на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Дунаєвського, 50 частково недійсним. Визнано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВВА №557057 від 24.12.2003 року, в частині перевищення площі земельної ділянки у розмірі площею 57 кв.м. і наявності гаражу, як додаткового обєкту, який розміщений на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Дунаєвського, 50 частково недійсним. Зобовязано КП «ОМБТІ та РОН»привести технічну документацію у відповідність до правовстановлюючих документів (рішення виконкому Ленінської районної ради працівників №877 від 06.07.1973 року), в іншій частині відмовлено.

ОСОБА_2 з таким рішенням не погодилась, звернулась з апеляційною скаргою в якій просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі. Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не зясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що на момент введення в експлуатацію будинку №50 по вул. Дунаєвського в м. Одесі та видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння, РЖУ виконкому Ленінського району депутатів трудящих м. Одеси та КП «ОМБТІ та РОН»всупереч правовстановлюючим документам, а саме: рішенню виконкому Ленінської районної ради працівників №877 від 06.07.1973 р. в порушення вимог Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом МКГ Української РСР від 31.01.1966 року, інструкції ОСОБА_8 від 05.06.1944 року «Про проведення обмірів будівель, земельних ділянок і складення планів присадибних ділянок в містах і селищах міського типу УРСР»незаконно внесли до технічної документації на домоволодіння по вул. Дунаєвського, 50 в м. Одесі відомості про надлишкову площу земельної ділянки у розмірі 57 кв.м. та додатковий обєкт гараж і зареєстрували право власності на домоволодіння.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції щодо незаконності зазначених дій погодитися неможна з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що свідоцтво на право власності на домоволодіння видано на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради працівників №877 від 06.07.1973 року та додатку до нього, що є невідємною частиною рішення, в якому вказувалось на наявність спірного гаражу.

Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що діяла на момент видачі рішення №877 від 1973 року, реєстрації підлягають будинки та домоволодіння.

Відповідно з п. 9 зазначеної Інструкції право користування земельними ділянками, на яких розташовані будинки або домоволодіння з обслуговуючими їх будівлями та спорудами, реєструються окремо, відповідно до Інструкції МКГ УРСР від 23.08.1952 р. «Про порядок обміру земель і реєстрації документів на право користування земельними ділянками в містах і селищах міського типу УРСР».

В звязку з цим вірним є посилання апелянта на те, що представлене рішення №877 не може бути належним доказом по справі щодо розміру земельної ділянки, а тільки посвідчує право власності на домоволодіння ОСОБА_7

Відповідно до вимог п. 2 глави 2 вищевказаної Інструкції обєктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як обєктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Пі домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на дані архівної довідки №190 від 25.02.2000 року, згідно якої ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка площею 0,31 га (3100 кв.м.) від якої у 2000 році у її сина ОСОБА_4 залишилось 960 кв.м., а не 1017 кв.м. (960+57). Проте, збільшення розміру земельної ділянки не може порушити права теперішнього власника земельної ділянки позивача ОСОБА_3, так як площа його ділянки не зменшилась. Крім того, площа гаражу становить не 57 кв.м., а 30 кв.м., що підтверджується висновками проведеної експертизи.

Згідно з висновком проведеної будівельно-технічної експертизи від 10.08.2009 року, на момент оформлення права приватної власності на домоволодіння №48 по вул. Дунаєвського ОСОБА_4, площа земельної ділянки складала 960 кв.м. та не включала площу нині зруйнованої будівлі Літ. «О»- гараж. Крім того, на момент укладення договору довічного утримання АВН №077607 від 10.10.2000 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 площа земельної ділянки також складала 960 кв.м. та не включала площу нині зруйнованої будівлі Літ. «О»- гараж.

При цьому експертизою встановлено, що на момент оформлення права приватної власності на домоволодіння №50 по вул. Дунаєвського ОСОБА_7, площа земельної ділянки складала 576 кв.м. та включала площу нині зруйнованої будівлі Літ. «О»- гараж. На момент отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом»від 24.10.2007 року, зареєстрованого в реєстрі під №3-44 11 ОСОБА_2, площа земельної ділянки також складала 576 кв.м. та включала площу нині зруйнованої будівлі Літ. «О»- гараж.

Таким чином, в результаті аналізу наявних матеріалів і даних, отриманих в ході дослідження по ділянкам №48 та №50 по вул. Дунаєвського в м. Одесі встановлено, що гараж відносився до земельної ділянки №50 та площа, що була ним зайнята, була включена у загальну площу ділянки.

Внаслідок зміни форми суміжної межі у земельної ділянки №50, виникла недоїмка площею 13 кв.м.

Висновки суду першої інстанції щодо неправомірних дій КП «ОМБТІ та РОН»по внесенню до технічної документації на земельну ділянку по вул. Дунаєвського, 50 в м. Одесі неправдивих відомостей ґрунтуються тільки на поясненнях позивача ОСОБА_3, який посилається на існування усних домовленостей між ним та ОСОБА_9 (померлим) про побудову паркану. Такі доводи ОСОБА_3 нічим не підтверджуються, жодних доказів стосовно цього позивачем не представлено. Аналогічна ситуація і з домовленостями, які нібито існували між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, на які посилався ОСОБА_3

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що згідно до вимог ч. 1 ст. 218 ЦК України, рішення суду щодо факту вчинення правочину, для якого закон встановлює обовязкову письмову форму, в іншій формі не можу ґрунтуватися на свідченнях (показаннях) свідків.

Хибним є висновок суду першої інстанції і про те, що земельна ділянка площею 57 кв.м. належить до сусідньої ділянки. Належних обґрунтувань такого висновку із оскарженої постанови не вбачається, при цьому він спростовується висновками вищезазначеної будівельно-технічної експертизи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно та не обєктивно зясовані всі обставини, що мають значення для вирішення справи по суті. У справі відсутні будь-які докази укладення правочинів ОСОБА_3 з ОСОБА_9

Підстав для визнання дій КП «ОМБТІ та РОН» неправомірними, визнання недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння та, більш того, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, під час розгляду апеляційної скарги встановлено не було.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції не правильними і такими, що не відповідають вимогам КАС України та приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Колегія суддів також звертає увагу на наступне.

Рішення владного органу, що оскаржується ОСОБА_3, було ухвалене у 1973 році. ОСОБА_3 в своєму позові посилається на виділення ОСОБА_6 (матері ОСОБА_4, який знаходився га довічному утриманні ОСОБА_3В.) у 1950 році земельної ділянки, при цьому сам ОСОБА_3 став власником домоволодіння по вул. Дунаєвського, 48 тільки у 2000 році. Позивач оскаржує рішення Ленінської районної ради працівників 1973 року, яке жодним чином не стосувалося його прав та інтересів, та таке, що не було оскаржено чи скасовано компетентними органами та особами, прав та інтересів яких це рішення стосувалося.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивач свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2010 року скасувати, постановити по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову позовом ОСОБА_3.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 05.12.2011 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький