Справа № 815/2100/17
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/2100/17

Справа № 815/2100/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Єфіменко К.С. розглянувши у скороченому провадженні у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “РОСТДОРСТРОЙ” про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) та зобов’язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось Головне управління Держпраці в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “РОСТДОРСТРОЙ” про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) та зобов’язання вчинити певні дії.

11.04.2017 року було відкрито провадження по справі та надано відповідачу строк до 20.04.2017 року для надання заперечень.

Відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання 21.04.2017 року відповідачем копії ухвали (а.с.27), заперечень та клопотань до суду не надходило.

Згідно вимог п.5 ч.1 ст.1832 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Положеннями ч.3,4 ст.1832 КАС України передбачено, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

Відповідно до ч.5 ст.1832 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення десятиденного строку отримання відповідачем адміністративного позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення передбачає, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Наказом Державної служби з питань праці від 04.02.2016 року №8 затверджено положення про Головне управління Держпраці в Одеській області, у пункті 1 якого зазначено, що головне управління є територіальним органом Держпраці України та здійснює свої повноваження на території Одеської області.

Згідно статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб’єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст.38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) – діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб’єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно п.п.16 п.4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у т.ч. з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництво, зберігання, використання отруйних речовин у технологічних процесах, у т.ч. продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в т.ч. спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Під час перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “РОСТДОРСТРОЙ” було виявлено 24 порушення нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, з яких 7 створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме: члени постійно діючої комісії не пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони праці у встановленому порядку (один раз на три роки), чим порушено п.3.11 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», НПАОП 0.00-4.12.05; не здійснюється контроль за своєчасним переглядом інструкцій, чим порушено п.4.3.5 «Положення про розробку інструкцій з охорони праці», НПАОП 0.00-4.15-98; керівником підприємства не забезпечено функціонування системи управління охороною праці, а саме керівником підприємства: не забезпечено проведення оцінки технічного стану виробничого обладнання та устаткування, не забезпечено розробку та затвердження інструкцій про обов’язки, права та відповідальність посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, за виконання покладених на них функцій, а також не забезпечено дієвий контроль за їх додержання, чим порушено ст.13 Закону України №2694, Закону України «Про охорону праці»; керівником підприємства допущено участь у комісії з перевірки знань працівників посадових осіб підприємства, які не пройшли навчання та перевірку знань відповідно до питань охорони праці, які вони перевіряють, чим порушено вимоги п.3.11, п.5.3 НПАОП 0.00-4.12-05 «Порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці», ст.18 Закону України №2694, Закону України «Про охорону праці»; керівником підприємства допущені до виконання посадових обов’язків працівники підприємства, які відповідальні за технічний стан і безпечну експлуатацію машин, механізмів, обладнання підвищеної небезпеки, та посадові особи, службові обов’язки яких пов’язані з керівництвом та контролем за виконанням робіт з підвищеною небезпекою, не пройшли навчання та перевірки знань з питань охорони праці стосовно робіт, що входять до їх функціональних обов’язків, чим порушено вимоги п.5.6 НПАОП 0.00-4.12-05 «Порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці». Відповідно до п.3.10 «Порядку проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці» участь представника спеціально вповноваженого центрального органу виконавчої влади з нагляду за охороною праці або його територіального управління у складі комісії обов’язкова лише під час первинної перевірки знань з питань охорони праці в працівників, які залучаються до виконання робіт підвищеної небезпеки, чим порушено ст.18 Закону України №2694, Закону України «Про охорону праці»; для працівників, які залучаються до виконання робіт підвищеної небезпеки, до складу комісії з перевірки знань не залучаються представник Головного управління Держпраці в Одеській області, чим порушено п.3.10 НПАОП 0.00-4.12-05 «Порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці»; на підприємстві допущено проведення зварювальних робіт працівникам які не пройшли: медичний огляд, спеціальну підготовку та перевірку теоретичних знань і практичних навиків, знань, інструкцій з охорони праці і мають кваліфікаційне посвідчення з записом про допуск до виконання цих робіт, спеціальне навчання (пожежно-технічний мінімум), чим порушено ст.13 Закону України №2694, Закону України «Про охорону праці», п.6.7.48 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що підтверджується актом перевірки суб’єкта господарювання (виробничого об’єкта) від 23.03.2017 року №302 (а.с.17-22).

Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у т.ч. на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Відповідно до Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 року №826, загроза життю та здоров`ю працівників – виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об’єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в т.ч. такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Пунктом 2.26 Положення передбачено, що право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; не проведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об’єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або, якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об’єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

Відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Суд вважає, що наведені вище обставини свідчать про ґрунтовність заходів, які просить застосувати позивач, адже зазначені вище порушення можуть призвести до настання шкоди здоров’ю та життю працівників Товариства з обмеженою відповідальністю “РОСТДОРСТРОЙ”.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що у відповідності до ч.12 ст.1832 КАС України особа має право подати заяву про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Заява про скасування заходів реагування підлягає розгляду та вирішенню суддею одноособово з повідомленням осіб, які беруть участь у справі, протягом п'яти днів з дня її отримання судом. Неприбуття у судове засідання осіб, яким належним чином повідомлено про час і місце розгляду, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі якщо суд дійде висновку про можливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, він розглядає заяву у порядку письмового провадження.

За результатами розгляду заяви суд постановляє ухвалу про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яка не підлягає оскарженню.

Відмова у задоволенні заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про скасування заходів реагування.

Відповідно до положень ст.1836, ст.256 КАС України постанови по вказаній категорії справ підлягають негайному виконанню.

Суд встановивши ґрунтовність позовних вимог суб`єкту владних повноважень на підставі ч.2 ст.162 КАС України повинен винести постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 1832, 1836, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови тільки з підстав, визначених ч.8 ст.1832 КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.