Справа № 802/674/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 травня 2017 р. Справа № 802/674/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд

в с т а н о в и в :

28.04.2017 року Заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся в суд з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд.

Зазначав, що 21.12.2016 року проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки RENAULT, модель МАGNUM АЕ 390, реєстраційний номер НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 та причіп марки КАІSER, модель S3803С2С, реєстраційний номер НОМЕР_2. Відповідно до товарно-транспортної накладної №38 від 21.12.2016 року, транспортні послуги надавалися автомобільним перевізником ПП ОСОБА_1, а саме автомобілем НОМЕР_3 та причіпом реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, замовником виступав ПП ОСОБА_3, вантажовідправником ПП ОСОБА_4, здійснювалося перевезення вантажу з смт. Летичів в м.Буськ Львівської області. За результатами проведеної перевірки складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт ВО № 190021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.12.2016 року, на підставі яких проведено Розрахунок № 2 від 21.12.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд у сумі 218,88 євро.

Згідно з даними офіційного сайту Національного банку України, курс гривні, встановлений Національним банком України на день проведення розрахунку (21.12.2016 року) до 100 Євро становив 2743,4007 грн. На підставі викладеного, ОСОБА_1, який є власником транспортного засобу, Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області нарахована плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 6004,75 грн.

Зважаючи на те, що визначена контролюючим органом плата за проїзд, відповідачем не оскаржена та в добровільному порядку, у встановлені чинним законодавством строки не сплачена, така набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України. Відтак, вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури у судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив. 17.05.2017 року надали суду заяву (вх.№ 10840) про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання представник Державної служби України з безпеки на транспорті не з'явився, також подав до суду заяву за вх. № 10841 від 17.05.2017 року про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення повістки на адресу, що вказана в позовній заяві та відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте, конверт повернувся до суду без вручення із позначкою відділення поштового зв'язку: "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з частиною одинадцятою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За наведених вище обставин, враховуючи направлення судової кореспонденції відповідачу за місцем реєстрації, вважається, що останній належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до положень частини четвертої статті 128 КАС України, неприбуття в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведені норми, клопотання заявника та представника позивача, належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та, відповідно, про розгляд справи за відсутності осіб, що беруть участь у справі. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Наказом Голови Державної служби України з безпеки на транспорті від 16.12.2016 року №941 «Про затвердження щотижневого графіку проведення рейдових перевірок», затверджено графік проведення рейдових перевірок територіальними органами Укртрансбезпеки на період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року.

Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області на підставі направлення №016903 для проведення рейдової перевірки а/д М-12 км 190 + 100 (обхід м. Підволочиськ пост превентивної діяльності ГУНП в Тернопільській області) з 21.12.2016 року по 24.12.2016 року проведено рейдову перевірку та виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, що зафіксовано в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.12.2016 року.

Так, 21.12.2016 року проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки RENAULT, модель МАGNUM АЕ 390, реєстраційний номер НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 та причіп марки КАІSER, модель S3803С2С, реєстраційний номер НОМЕР_2 (чек зважування № 6894 від 21.12.2016 року об 16 год. 06 хв.).

Відповідно до товарно-транспортної накладної №38 від 21.12.2016 року, транспортні послуги надавалися автомобільним перевізником ПП ОСОБА_1, а саме автомобілем НОМЕР_3 та причіпом реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, замовником виступав ПП ОСОБА_3, вантажовідправником ПП ОСОБА_4, здійснювалося перевезення вантажу з смт. Летичів в м. Буськ Львівської області.

Так, за результатами проведеної перевірки складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт ВО № 190021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.12.2016 року, на підставі яких проведено Розрахунок № 2 від 21.12.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд у сумі 218,88 євро. Другий примірник вищенаведених документів отримав водій транспортного засобу ОСОБА_2.

Згідно чеку зважування №6894 від 21.12.2016 року навантаження автомобіля марки RENAULT модель МАGNUM АЕ 390 реєстраційний номер НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 та причіп марки КАІSER модель S3803С2С, реєстраційний номер НОМЕР_2 становило: навантаження на одиничну вісь - 12,25 т (при нормативно допустимій 11,0 т), на строєну вісь з одиночними шинами - 9,05 т, 8,10 т та 6,40 т на кожну із строєної осі, що в сумі становить 23,55т (при нормативно допустимій 22,0 т), повна маса ТЗ становила - 42,40 т (при нормативно допустимій 40 т). Як видно, було зафіксовано перевищення вищевказаним транспортним, нормативних вагових параметрів.

Згідно інформації регіонального сервісного центру МВС України в Тернопільській області та регіонального сервісного центру МВС України у Вінницькій області, станом на 21.12.2016 року по даний час, за ОСОБА_1 зареєстрований вищезазначений автомобіль марки RENAULT модель МАGNUM АЕ 390 реєстраційний номер НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 та причіп марки КАІSER модель S3803С2С, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Зважування вищевказаного транспортного засобу на ППГВК здійснювалося за допомогою ваги автомобільної підкладної моделі АS у складі: вимірювального приладу №09-223, вантажоприймальні платформи №09-481 та №09-494. Виробник «ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALAT ve TICARET LTD.STI», Туреччина.

Згідно свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №34-00/4348 від 09.08.2016 РОКУ, остання повірка ваг була здійснена 09 серпня 2016 року, повірка підтверджується підписом і відтиском повірочного клейма державного повірителя по експлуатації ваг, тому станом на 21.12.2016 року (дата проведення зважування транспортного засобу відповідача) метрологічна характеристика вимірювальної техніки відповідала вимогам нормативно-технічної документації.

Окрім цього, 13.01.2010 року Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики видано сертифікат серії Б №005682, яким встановлено міжповірочний інтервал для вимірювальної техніки «Ваги автомобільні» JU, DI, HL, CS,CB, AR, AS не більше 1 року, а також засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань затверджено тип засобів вимірювальної техніки «Ваги автомобільні» JU, DI, HL, CS,CB, AR, AS, зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки під номером У 1694-09.

Згідно з даними офіційного сайту Національного банку України, курс гривні, встановлений Національним банком України на день проведення розрахунку (21.12.2016 року) до 100 Євро становив 2743,4007 грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_1, який є власником транспортного засобу, Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області нарахована плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 218,88 Євро. Таким чином, нарахована плата у розмірі 218,88 Євро становить 6004,75 грн.

У встановлений термін ФОП ОСОБА_1 дані кошти добровільно не сплатив, хоча розрахунок отриманий його водієм ОСОБА_2, про що свідчить його підпис на розрахунку.

Так, 04.01.2017 року Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області надіслано повідомлення на адресу ОСОБА_1 про участь 21.12.2016 року у розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт (автомобіль НОМЕР_4), яке 10.01.2017 року ним отримано, про що свідчить відмітка на поштовому відправлені, однак у зазначений час ОСОБА_1 не з'явився.

24.01.2017 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ОСОБА_1, місцезнаходження Вінницька область, місто Вінниця, Ленінський район, вул. Келецька, 30, а саме порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», та накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. (постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №002366 від 24.01.2017 року).

Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області направлено рекомендованим повідомленням на адресу ОСОБА_1 копію постанови №002366 від 24.01.2017 року, однак лист повернувся на адресу Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області з відміткою поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

04.04.2017 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області розглянуто заяву про примусове виконання постанови №002366 від 24.01.2017 року про стягнення адміністративно-господарського штрафу (санкції) з ОСОБА_1 у розмірі 1700,00 грн. та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і постанову про арешт майна боржнику для примусового виконання.

Штраф в добровільному порядку ОСОБА_1 не оплачено, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просив стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті 6004,75 грн., що еквівалентно 218,88 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунків в дохід Державного бюджету України.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Так, в розумінні підпункту 4 пункту 1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011 року (далі - Правила №30) визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В свою чергу, із положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, випливає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Із положень пункту 4 Правил №30 випливає, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10- 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції (пункт 31.1. Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 р.).

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879. перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Згідно пункту 26 Порядку №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Положеннями пункту 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Із наведеного випливає, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов'язковим платежем, який дає право на рух великовагового транспортного засобу.

Як встановлено судом та зафіксовано в Акті ВО № 190021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.12.2016 року, на підставі яких проведено Розрахунок № 2 від 21.12.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд у сумі 218,88 євро. Згідно з даними офіційного сайту Національного банку України, курс гривні, встановлений Національним банком України на день проведення розрахунку (21.12.2016 року) до 100 Євро становив 2743,4007 грн. На підставі викладеного, ОСОБА_1, який є власником транспортного засобу, Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області нарахована плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 6004,75 грн.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в добровільному порядку не сплачено, суд доходить висновку про наявність підстав для її стягнення.

У відповідності до норм статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_5) до Державного бюджету України (отримувач ГУ ДК у Тернопільській області, р/р 0408 в УК у Підволочинському районі, , МФО 838012) плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у сумі 6004,75 грн. (шість тисяч чотири гривні сімдесят п'ять копійок), що еквівалентно 218,88 євро (відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на 21.12.2016 року).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович