Справа № 324/343/17
Суддя: Каретник Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 324/343/17
Провадження № 2-а/324/15/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Савченко Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Пологи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пологівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними і зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов вказаний адміністративний позов. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 19.09.2005 перебуває на обліку в Пологівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», який діяв на час її виходу на пенсію. 13.02.2017 вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак відповідач провів перерахунок її пенсії у звязку з переходом з виду на вид без урахування вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Такі дії призвели до порушення права позивача на отримання пенсії у більшому розмірі, ніж той, що був визначений відповідачем. Тому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також просить зобовязати відповідача провести перерахунок та призначити їй пенсію за віком з 13.02.2017 відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 13.02.2017 року, а також стягнути з позивача судовий збір згідно чинного законодавства.

У судове засідання позивач не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у порядку письмового провадження. Також до суду було надано письмові заперечення проти позову та доповнення до заперечень проти адміністративного позову з додатками.

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У зв'язку із заявами осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності у письмовому провадженні без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми діючого законодавства, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до чинного законодавства України призначення та перерахунок пенсії покладено на відповідні територіальні управління Пенсійного фонду України за місцем проживання особи.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 у звязку з досягненням нею 55-річного віку на підставі її особистої заяви від 11.01.2005 року з 17.01.2005 року було вперше призначено пенсію за віком відповідно до вимог чинної на той час редакції Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією протоколу № 130303 від 27.01.2005 року, а також копією особистої заяви позивача від 11.01.2005 року.

Станом на дату призначення пенсії позивач працювала на посаді начальника відділу соціальної допомоги, яка відноситься до посад державної служби.

Після досягнення позивачем граничного віку проходження державної служби, вона 16.09.2005 року була звільнена, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією її трудової книжки.

Після звільнення позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід із пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вказаний перерахунок пенсії позивачеві було проведено з 19.09.2005 року відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу", що підтверджується наявною у матеріалах справи копією розпорядження № 130303 від 22.09.2005 року.

08.02.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою, копія якої міститься в матеріалах справи, про переведення пенсії з одного виду пенсії на інший, тобто з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Пологівське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснило перерахунок пенсії позивача через перехід з виду на вид з 08.02.2017 року, що підтверджується копією розпорядження від 10.02.2017 року № 130303.

13.02.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою, копія якої міститься в матеріалах справи, про надання розпорядження про перерахунок пенсії при переході з виду на вид та надання пояснення про проведений перерахунок пенсії.

На вказану заяву відповідачем була надана відповідь від 21.02.2017 року № 11/Л-7 про відсутність правових підстав для застосування під час розрахунку пенсії позивача показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Позивач оскаржила такі дії відповідача, оскільки вважає, що їй мала бути призначена пенсія за віком і при її обчисленні мав бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення нею за призначенням пенсії.

Судом враховано, що ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії позивачці) передбачає, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Тобто пенсія державних службовців є різновидом довічної пенсії, оскільки призначається особам, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку.

Згідно із ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З положення наведеної статті вбачається, що нею передбачений механізм переведення з одного виду пенсії на інший, в той час як позивач у позові зазначає, що 13 лютого 2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про нове призначення пенсії за віком, тобто повторне призначення пенсії в межах одного виду.

Натомість, наявна у матеріалах справи копія заяви позивачки від 13 лютого 2017 року свідчить про її звернення до відповідача лише щодо надання розпорядження про перерахунок пенсії при переході з виду на вид та надання пояснень стосовно проведеного перерахунку, що спростовує посилання позивачки на наявність її волевиявлення саме щодо призначення пенсії вперше, а не щодо її переведення з виду на вид.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено факт призначення позивачеві пенсії вперше відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ще з 17.01.2005 року, що виключає можливість повторного призначення пенсії за вказаним законом.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата для обчислення пенсії розраховується за формулою, наведеною в ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Виходячи з тлумачення ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, що призначається вперше, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Під час переведення особи з одного виду пенсії на інший застосовується той показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Від бажання особи залежить лише можливість враховувати заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто показник середньої заробітної плати є незмінною величиною.

Таким чином, посилання позивача на необхідність застосування для розрахунку розміру її пенсії положень ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не відповідають обставинам даної справи, оскільки вказані положення стосуються осіб, які вперше звернулись за призначенням пенсії, а не тих, яким вона вже була призначена раніше.

Окрім того, ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 08 лютого 2017 року звернулася до Пологівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою визначеної законодавством форми саме про переведення з пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чим також засвідчила своє волевиявлення саме на проведення перерахунку своєї пенсії через перехід з одного виду пенсії на інший.

З огляду на те, що повторне призначення пенсії в межах одного виду пенсії законодавством не передбачене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6-16, 71, 72, 158-163, 185-186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Пологівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними і зобовязання вчинити певні дії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пологівський районний суд Запорізької області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: