Справа № 805/1353/17-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 р. Справа №805/1353/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:12:14

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Артвайнері до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2017 року про нарахування шрафу за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобовязання з акцизного податку у сумі 684 840,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що податковим органом проведено камеральну перевірку за результатами якої виявлено порушення які полягають у несвоєчасній сплаті узгодженого податкового зобовязання з акцизного податку за лютий 2016 року у сумі 6 848 405,99 грн. Вважає висновки акту перевірки такими, що не відповідають чинному законодавству, оскільки останній день строку подання податкової декларації за лютий 2016 року припав на вихідний день 20.03.2016 року, граничним строком подання такої декларації є операційний (банківський) день, що настає за вихідним днем-21.03.2016 року, і саме від цієї дати розпочинається відлік десятиденного строку сплати узгодженого податкового зобовязання для позивача. Враховуючи, що податкове зобовязання сплачено 31.03.2016 року, тобто в строк, відповідно до чого відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 03.04.2017 року замінено неналежного відповідача на Офіс великих платників податків ДФС.

Відповідачем через відділ документообігу та архівної роботи суду подано заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначає, що в ході проведення камеральної перевірки виявлені порушення податкового законодавства, які полягають у порушення граничного строку сплати грошового зобовязання, так, 14.03.2016 року позивачем подано податкову декларацію за лютий 2016 року, та протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації підлягає сплаті податкове зобовязання, в даному випадку строк настав 30.03.2016 року, однак сплата не відбулась. За наслідком виявленого порушення податковим органом правомірно сформовані податкове повідомлення-рішення, у звязку з чим просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, навівши доводи аналогічні зазначеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову мотивуючи доводами аналогічними зазначеним у заперечені на адміністративний позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Артвайнері» (, вул. П.Лулумби, б.87, м. Бахмут, Донецька область, 84500) пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації, є юридичною особою, та згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Відповідач, Офіс великих платників податків ДФС, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом встановлено, що 14.03.2016 року позивач, засобами електронного зв'язку, подав до податкового органу податкову декларацію з акцізного податку за лютий 2016 року з із самостійно визначеною сумою грошового зобов'язання у сумі 6 848 630,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 1474 податкове зобов'язання з акцизного березня 2016року.

30.12.2016 року податковим органом проведено камеральну перевірку з питання несвоєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку за лютий 2016 року, за результатами якої складено акт № 105/28-10-50-09-10/00412168.

У ході перевірки встановлено, що товариство несвоєчасно сплатило суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з акцизного податку (із пропуском строку в 1 день), оскільки строк для сплати зазначеного податкового зобов'язання закінчився 30 березня 2016 року чим порушено п.57.1 ст. 57 ПК України.

Не погоджуючись із висновками акта камеральної перевірки, 12.01.2017 року товариство подало до податкового органу письмові заперечення, за результатами розгляду яких листом від 25.01.2017 року № 4319/10/28-10-50-09-18 висновки зазначеного акта залишено без змін.

18 січня 2017 року на підставі зазначеного акта перевірки податковим органом сформовано спірне податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафу у розмірі 10 % від несвоєчасно сплаченого самостійно визначеного грошового зобов'язання з акцизного податку на суму 6 848 405,99 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам викладеним сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Верховним Судом України висловлено позицію щодо застосування підпунктів 4.1.4, 4.1.5 пункту 4.1 статті 4 та підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі - Закон № 2181-ІІІ). Зокрема, у справах №21-30а14 та №21-215а14, постанови у яких ухвалено 1 квітня та 24 червня 2014 року, відповідно, він дійшов висновку, що за правилами абзацу першого підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону № 2181-III у його системному зв'язку зі змістом підпункту 4.1.5 цього пункту статті 4 зазначеного Закону граничним строком подання податкової декларації, зокрема, за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, у разі припадання 40 дня на вихідний день є наступний за ним робочий день. Тому початок перебігу встановленого підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181-ІІІ десятиденного строку для сплати зазначеного у податковій декларації зобов'язання пов'язаний саме із таким робочим днем, у який ця декларація була подана.

Суд зазначає, що норми пункту 4.1 статті 4 та пункту 5.3 статті 5Закону № 2181-ІІІ, які втратили чинність з набранням чинності ПК України, є аналогічними за своїм змістом і до чинних на час виникнення спірних відносин у справі, що розглядається, положень пункту 49.20 статті 49 та пункту 57.1 статті 57 ПК України.

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, зокрема, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 49.20 ст. 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України, передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас вказана норма не містить посилання конкретно на пп. 49.18.1 п.49.18 ст. 49 ПК України, щодо визначення строків подання податкової декларації, а містить лише загальне поняття - «граничний строк, передбачений цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом».

Натомість п. 49.20 ст. 49 ПК України, чітко визначає, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

У вказаному пункті статті 49 ПК України, немає поняття «переноситься», а вжито термін «вважається», що не допускає жодних двозначних трактувань.

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Європейська конвенція про обчислення строків (ETS № 76) від 16 травня1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказує, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін «diesadquem» означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Керуючись вищезазначеним, суд дійшов висновку, що у разі якщо останній день строку подання податкової декларації, передбачений підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК, припадає на вихідний або святковий день, граничним строком подання такої декларації є перший після нього робочий день. Тому початок перебігу встановленого пунктом 57.1 статті 57 ПК України десятиденного строку для сплати зазначеного у декларації податкового зобов'язання пов'язаний саме із таким робочим днем.

Оскільки останній день строку подання позивачем податкової декларації, передбачений підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України, припав на вихідний день (20.03.2016 року - неділя), граничним строком подання такої декларації є операційний (банківський) день, що настає за вихідним днем 21.03.2016 року (понеділок), і саме від цієї дати розпочинається відлік десятиденного строку сплати узгодженого зобов'язання відповідним платником.

Враховуючи те, що податкове зобов'язання з ПДВ було сплачено позивачем 31.03.2016 року, тобто в межах строку, встановленого пунктом 57.1 статті 57 ПК України, у контролюючого органу не було підстав для застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції за несвоєчасність сплати суми самостійно визначеного податкового зобов'язання з акцизного податку за відповідний період.

З огляду на зазначене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Артвайнері» підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст..94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Артвайнері» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 18.01.2017 року про нарахування шрафу за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобовязання з акцизного податку у сумі 684 840,60 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС на користь Приватного акціонерного товариства «Артвайнері» () судовий збір у сумі 5 481 (пяти тисяч чотириста вісімдесят один) грн 00 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засіданні 15 травня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.