Справа № 357/13003/16-а
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління ПФУ у м. Біла Церква про визнання дій протиправними, мотивуючи його тим, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку в УПФУ у місті Білій Церкві та отримує пенсію, яка була обчислена на підставі довідки про оплату праці за роботу в зоні відчуження з 01 серпня 1986 року по 08 серпня 1986 року від 04 грудня 2002 року №280 Виданої комунальним підприємством АТП 13254. В той же час, при розрахунку пенсії відповідачем не включено в розрахунок за робітну плату позивача за період роботи з 21 липня 1986 року по 31 липня 1986 року. Позивач просив суд визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області щодо проведення перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, зарахувавши період роботи в зоні відчуження з 21 липня 1986 року по 31 липня 1986 року.

Ухвалою суду від 18 квітня 2017 року замінено відповідача управління Пенсійного фонду України у місті ОСОБА_2 та належного відповідача Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

В судовому засідання позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини, які є аналогічними наведеним у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, в матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку в УПФУ у місті Білій Церкві та отримує пенсію, яка була обчислена на підставі довідки про оплату праці за роботу в зоні відчуження з 01 серпня 1986 року по 08 серпня 1986 року від 04 грудня 2002 року №280 Виданої комунальним підприємством АТП 13254, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно довідки виданої директором АТП-13254 ОСОБА_3 , виданої ОСОБА_1 в тому, що він по наказу Білоцерківського АТП-13254 №306 від 22 липня 1987 року був відкомандирований в смт. Вільча Поліського району в розпорядження в/ч 3238 з 21 липня 1986 року по 31 липня 1986 року. Фактично працював з 21 липня 1986 року по 08 серпня 1986 року. Всього відпрацював на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 19 днів 271 час. Копія вказаної довідки міститься в матеріалах справи.

Позивач звертався до відповідача з заявою про врахування періоду його роботи в зоні відчуження з 21 липня 1986 року по 31 липня 1986 року при розрахунку заробітної плати, однак отримав відповідь-відмову №445/Ш-01, 471/Ш-01 від 07 жовтня 2016 року, яка мотивована тим, що пенсія позивача обчислюється виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження за період з 01 серпня 1986 року по 08 серпня 1986 року при втраті працездатності 70% та складає 4989,20грн.

Відповідач зазначає, що до розрахунку пенсії приймається період роботи лише в одному із неповних календарних місяців роботи, тому якщо обчислити пенсію ОСОБА_1 поклавши в основу обчислення період його роботи в зоні відчуження з 21 липня 1986 року по 31 липня 1986 року, розмір його пенсійного забезпечення складатиме 2997,09 грн., що є недоцільним. У письмово викладених запереченнях проти позову, представник відповідача мотивує це тим, що у липні 186 року позивач відпрацював 124 години по 13,4 години щодня, а у серпні 1986 року 147 годин по 15,5 годин щодня.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до п.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ) (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Суд звертає увагу позивача, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати, що передбачено підпунктом 4 пункту 3 вказаного Порядку.

Під поняттям календарний місця слід розуміти відповідний місяць року за календарем ( січень, лютий, березень і т.д.), починаючи з першого по останній день кожного місяця у календарному році, який становить період з 01 січня по 31 грудня.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 працював у зоні відчуження з 21 липня 1986 року по 31 липня 1986 року та з 01 серпня 1986 року по 08 серпня 1986 року. Так в липні 1986 року позивач пропрацював у зоні відчуження 10 днів, тобто менше календарного місяця, а в серпні 986 року Шкаруба пропрацював там само 9 днів, що також менше календарного місяця. В будь якому випадку, навіть загальна тривалість роботи ОСОБА_1 по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яка складає 19 днів, є меншою одного календарного місяця.

За викладених обставин, відповідач правильно розрахував пенсію, яку має отримувати позивач посилаючись саме на підпункт 4 пункту 3 Порядку.

На окрему увагу заслуговує та обставина, що з огляду на встановлені обставини, позивач ОСОБА_4 має право отримувати пенсію з розрахунку його роботи в зоні відчуження як за період з 21 липня 1986 року по 31 липня 1986 року так і за період з 01 серпня 1986 року по 08 серпня 1986 року, однак ці два періоди є взаємовиключними для нарахування пенсії, оскільки в силу підпунктом 4 пункту 3 Порядку, пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, лише в одному із неповних календарних місяців роботи протягом року, в даному випадку в липні або серпні 1986 року.

Так, враховуючи, що у серпні 1986 року позивач відпрацював у зоні відчуження 147годин по 15,5 годин щодня розмір його пенсійного забезпечення становить 4989,20 грн., а у випадку обрахування його пенсії на основі роботи в зоні відчуження в липні 1986 року, розмір пенсії позивача складатиме 2997,09 грн. так як він відпрацював у вказаному місяці лише 124 години по 13,4 години щодня.

У зв`язку з вказаними, правильним є висновок відповідача про недоцільність врахування заробітної плати позивачу в зоні відчуження за період з 21 липня 1986 року по 31 липня 1986 року, оскільки це погіршить матеріальне становище останнього.

Відповідно до ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, позивач ОСОБА_1 не довів протиправність дій відповідача щодо порядку нарахування йому пенсійного забезпечення, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затв. постановою КМУ від 23 листопада 2011 р. N 1210ст.ст. 2,8,17, 160, 181,185 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л. М. Кошель