Справа № 337/346/17(2-а/337/56/2017)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2017 року справа № 337/346/17 (2-а/337/56/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участі позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора 1-ї роти 3 батальйону УПП у м.Запоріжжі Скороходової Юлії Андріївни на постанову Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 16 березня 2017 року у справі №337/346/17 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП України в Запорізькій області, інспектора 1-ї роти 3 батальйону УПП у м.Запоріжжі Скороходової Юлії Андріївни про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 01.02.2017 року звернувся до Хортицького районного суду міста Запоріжжя з позовом до ГУНП України в Запорізькій області, інспектора 1-ї роти 3 батальйону УПП у м.Запоріжжі Скороходової Ю.А., в якому просив визнати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 722404 від 23 січня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП протиправною та скасувати її, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності в діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 16 березня 2017 позов задоволено.

Скасовано постанову серії АР № 722404 від 23.01.2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення штрафу у розмірі 255 грн. за ст.122 ч.1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - інспектор 1-ї роти 3 батальйону УПП у м.Запоріжжі Скороходова Ю.А. подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в їх задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідачі в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.01.2017 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 722404, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Згідно вказаної постанови 23.01.2017 року о 15-50 годині на перехресті вул. Дніпровське шоссе - вул.Брянська в м.Запоріжжя, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті, та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн..

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зазначив, що відповідачем під час розгляду справи не додано жодних доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували його вину щодо порушень норм КУпАП, які регулюють порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Так, пунктом 15.9 «ґ» розділу 15 Правил зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Нормою ст.122 ч.1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків, зупинки, стоянки у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст.ст.222, 258 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.1 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.222 КУпАП (в редакції, чинній на час прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення) органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Скороходова Ю.А. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя і має спеціальне звання лейтенант поліції, а тому уповноважена розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, які вчиняються на території м.Запоріжжя.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 23.01.2017 року о 15-50 годині на перехресті вул. Дніпровське шоссе - вул.Брянська в м.Запоріжжя, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті.

З наданого технічного запису з нагрудної камери працівників ДПС, працюючої в автоматичному режимі, яка використовувалась при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, вбачається, що працівником патрульної служби - відповідачем по справі у зв'язку з порушенням позивачем правил зупинки на перехресті, були витребувані у позивача, який знаходився за кермом автомобіля, документи на автомобіль та права водія, які позивач власноруч надав. Повернувши документи позивачу, інспектор повідомила про розгляд на місці справи про адміністративне правопорушення, після чого позивач поїхав з місця скоєння правопорушення.

Посилання позивача на те, що водій ОСОБА_3 вийшов з авто і піднявши капот, пішов до моторного відсіку, а його попросив сісти за кермо для того щоб він слідкував за приладами авто і виконував його прохання по перевірці технічної причини несправності з салону транспортного засобу, спростовуються вказаним вище відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 стоїть на перехресті із закритим капотом, та біля нього не має будь-якої особи, в тому числі біля моторного відсіку. Крім того, позивач, знаходячись на місці водія, власноруч надав документи на автомобіль на свої водійські права, та не заперечував проти того, що керував вказаним автомобілем.

До того ж, посилання позивача на ту обставину, що вказану зупинку було здійснено вимушено, оскільки під час руху автомобіль заглох, також спростовується відеозаписом, з якого вбачається та прослуховується, що мотор автомобіля працює, про вказану обставину зазначає інспектор та не заперечує позивач, та саме завдяки працюючому мотору позивач швидко від'їхав з місця зупинки без дозволу інспектора.

Таким чином, наданим вище відеоматеріалом підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення, порядок фіксування такого порушення інспектором та обізнаність позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці скоєння такого правопорушення. Проте, покинувши місце скоєння правопорушення, позивач не використав можливість надати письмові заперечення чи зауваження в постанові про адміністративне правопорушення

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, не має підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.15.9 «ґ» ПДР України, що повністю підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., тобто в межах ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст.247 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд першої інстанції повинен був розглядати справу.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд апеляційної вважає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому належить скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора 1-ї роти 3 батальйону УПП у м.Запоріжжі Скороходової Юлії Андріївни на постанову Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 16 березня 2017 року у справі №337/346/17 задовольнити.

Постанову Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 16 березня 2017 року у справі №337/346/17 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП України в Запорізькій області, інспектора 1-ї роти 3 батальйону УПП у м.Запоріжжі Скороходової Юлії Андріївни про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

В повному обсязі постанову складено 19 травня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак