Справа № 2-а-8189/10/1470
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.Справа № 2-а-8189/10/1470

Категорія:10.3.4Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Аванта С»на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2010 року у справі за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного підприємства «Аванта С»про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

В С Т А Н О В И Л А :

Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до приватного підприємства «Аванта С»про стягнення пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у сумі 1749,58 гривень.

Позивач вказував на те, що господарський суд Миколаївської області постановою від 25.07.2008 року стягнув з приватного підприємства «Аванта С»на користь відділення Фонду 7511,11 грн. адміністративно-господарських санкцій та 129 грн. пені, передбачених ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»від 21.03.1991 року №875-ХІІ, за невиконання у 2007 році нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Згідно виписок ГУДКУ по Миколаївській області від 23.06.2010 р. та 21.08.2010 р. відповідач повністю сплатив відділенню Фонду адміністративно-господарські санкції в сумі 7511,11 грн. та пеню в сумі 129 грн. лише 21.08.2010 року. Приведена кінцева дата повного погашення заборгованості вказує пропуск відповідачем граничних строків сплати адміністративно-господарських санкцій, встановлених ч. 4 ст. 20 Закону №875-ХІІ.

На підставі зазначених обставин відповідачу донарахована пеня в сумі 1749,58 грн., яку просив стягнути позивач.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2010 року позов задоволено повністю, стягнуто з приватного підприємства «Аванта С»на користь Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1749,58 грн.

Відповідачем на вказану постанову була подана апеляційна скарга. Апелянт просить постанову від 07 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт вважає, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального права. В апеляційній скарзі апелянт вказує на порушення його прав, як учасника судового процесу, відповідно до вимог ч.3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій»та вимог ч. 3 ст. 49 КАС України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що приватне підприємство «Аванта С»05.05.2004 року Первомайською районною державною адміністрацією було зареєстроване як юридична особа.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 25.07.20008 року позовні вимоги Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ПП «Аванта С»було задоволено та стягнуто на користь позивача 7411,11 грн. адміністративно-господарських санкцій та 129,00 грн. пені.

При цьому, згідно виписки з рахунків Головного управління Держаного казначейства України у Миколаївській області, адміністративно-господарські санкції та пеня сплачені відповідачем лише 23.06.2010 та 21.08.2010 року, тобто з пропуском граничних строків сплати адміністративно-господарських санкцій, встановлених ч.4 ст.20 Закону. З врахуванням цього позивачем було донараховано пеню у сумі 1749,58 грн., що підтверджується розрахунком суми пені за 2007 рік станом на 21.08.2010 рік.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються роботодавцями самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбувалося порушення нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Вимогами п. п. 3.4-3.6 Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.2007 року № 223, передбачено нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю, здійснюється з наступного граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій (тобто з 16 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося порушення) по день фактичної сплати суми боргу включно за кожний календарний день прострочення платежу.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що всупереч надісланого позивачем листа від 08.09.2010 року на адресу відповідача, яким повідомлено про нарахування пені у звязку з простроченням сплати адміністративно господарських санкцій, останнім не було у добровільному порядку сплачено нараховану пеню. Таким чином за ПП «Аванта С»рахується заборгованість по сплаті пені у сумі 1749, 58 грн..

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Аванта С»залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький