Справа № 200/19767/16-а(2а/200/798/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2017 рокусправа № 200/19767/16-а(2а/200/798/16)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Божко Л.А.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року у справі № 200/19767/16-а (2а/200/798/16) за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання неправомірним зупинення виплати пенсії та зобов'язання виплатити її,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного УПФУ в м. Дніпропетровську (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо утримання з нього пенсії, як з працюючого державного службовця в період 01.06.2015 року по 31.12.2015 року; зобов'язати відповідача виплатити пенсію за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що відповідно до п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Законодавцем не був прийнятий закон про призначення всіх пенсій на загальних підставах, у зв'язку з чим, починаючи з 01.06.2015 року пенсія особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу» призначається на загальних підставах та не може бути обмежена.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачене тимчасове призупинення виплати пенсії працюючим особам на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу». Судом першої інстанції вказувалось, що порядок виплати пенсії поширюється на працюючих пенсіонерів, ким на період з 01.04.2015 року по 13.06.2016 року був позивач, незалежно від часу призначення пенсії. Зазначено, що призупинення виплати пенсії відбувається у разі коли особа отримує пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та є працюючим на посаді, яка дає право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу». Суд першої інстанції вказував, що з адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся 19.11.2016 року, а позовні вимоги стосуються періоду з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, позивач не просив поновити строк на звернення до суду, не обґрунтував пропуск строку звернення до суду, а тому позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 08.02.2013 року перебуває на обліку в Центральному об'єднаному УПФУ в м. Дніпропетровську та отримує пенсію за віком пенсію за віком.

Відповідно до довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області від 12.10.2016 року № 18-15/2408 ОСОБА_1 у період з 12.09.2007 року по 13.06.2016 року перебував на посаді головного спеціаліста відділу господарського обслуговування та експлуатації будівель і споруд, яка відносилась до посад державної служби.

Встановлено, що 20.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального об'єднаного УПФУ в м. Дніпропетровську з скаргою, в якій просив виплатити суми пенсії за час коли виплата була зупинена за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Листом від 25.10.2016 року за № О-78 УПФУ повідомило, що з 01.04.2015 року виплата пенсії призупинена у зв'язку з набранням чинності Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме працюючим пенсіонерам в органах місцевого самоврядування виплата пенсії призупиняється, у зв'язку з цим відсутні причини для виплати пенсії за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року. Центральне об'єднане УПФУ в м. Дніпропетровську повідомило, що з 14.06.2016 року поновлено виплату пенсії за віком.

Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (дійсним до 01.05.2016 року, до дати коли Закон втратив чинність у частині) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Таким чином, законодавчо встановлено заборону виплати з 01.04.2015 року пенсій призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам які працюють на окремих посадах, у тому числі державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів, проаналізувавши законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини зазначає, що підставою для призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 було його перебування на посаді, яка віднесена до посад державної служби. Таке обмеження щодо виплати пенсії законодавець передбачив на період роботи пенсіонера, виплата пенсії поновлюється після припинення перебування на посаді, це є єдиною підставою для поновлення виплати пенсії (у тому числі і по інвалідності) згідно чинного законодавства.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 дізнався про невиплату суми пенсії за період, за який виплата була зупинена 01.04.2015 року, з позовом звернувся до суду 17.11.2016 року.

ОСОБА_1 не заперечує, що дізнався про зупинення виплати пенсії у 2015 році.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1-2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що позивач дізнався про порушене право у 2015 році, про що сам не заперечує у своїх поясненнях та апеляційній скарзі. З позовною заявою позивач звернувся до суду 17.11.2016 року, тобто з порушенням шестимісячного строку, відведеного для звернення до суду з моменту коли дізнався або повинен був дізнатись про порушене право.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, судом першої інстанції вірно залишено адміністративний позов без розгляду, зважаючи на пропуск строку звернення до суду та відсутність доказів поважності такого пропуску.

Вирішуючи спір, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 1 ст. 100 КАС України позовні заяви, подані після закінчення відведеного шестимісячного строку залишаються без розгляду ухвалами суду. Натомість судом першої інстанції позовні вимоги залишено без розгляду постановою.

Згідно ч. 2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року у справі № 200/19767/16-а (2а/200/798/16) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до статей 211- 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Л.А. Божко