Справа № 670/5/17
Суддя: Волкова О. М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/5/17
Провадження № 2-а/670/5/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

за участі секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області про визнання висновків незаконними, порушення прав громадян,відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому із врахуванням збільшених позовних вимог просила:

-- визнати недійсним висновок Віньковецького відділення Ярмолинецького відділу ГУНП у Хмельницькій області від 26 та 28 вересня 2016 року, а також визнати недійсними та скасувати висновки від 10.10.2016 року, 19.04.2016 року;

-- визнати дії відповідача незаконними відповідно до ст. 1, 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», ст. 56 Конституції України, ст. 23 ЦК України за винесені незаконні висновки;

-- відшкодувати на її користь за нанесену моральну шкоду порушенням її прав, що призвели до душевних страждань, погіршенню здоров`я як інваліда ІІ групи, 5 тисяч гривень;

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1Є зазначала, що на її письмове звернення від 07.11.2016 року відповідачем направлено їй висновки із запізненням на три місяці, що є порушенням її прав згідно ст. 40 Конституції України, ст. 1, 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян». Також відповідачем не вказано, якими правовими актами підтверджено факт власності криниці за ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку по вул. Подільській, 61, якими санепідеміологічними нормами передбачено залив води в спільну криницю сумнівними бочками, тоді як вода в криниці є в необхідній кількості, що встановлено 19.04.2016 року ОСОБА_3

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити.

Пояснила, що працівники поліції при перевірці її заяв не дослідили належним чином усі докази, подані нею документи, тому зазначене у висновках не відповідає дійсності, і начальник Віньковецького відділення поліції ОСОБА_4 затвердив незаконні висновки від 26 та 29 вересня 2016 року.

Відповідач у справі, начальник Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 у суд, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не зявився.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 26.09.2016 року Віньковецьким відділенням поліції у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за № 1896 була зареєстрована заява ОСОБА_1 про те, що 26.09.2016 року біля 12.25 год. в с. Нетечинці виник конфлікт між мешканцями села, а саме коли чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_5 набирав воду з криниці сусід ОСОБА_2 вигнав його від криниці та пригрозив фізичною розправою.

26.09.2016 року начальник сектору Віньковецького ВП ОСОБА_6, виніс висновок № 1208, який затверджено начальником Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4

Згідно змісту цього висновку у ході проведення перевірки заяви ОСОБА_1 були опитані ОСОБА_1 та ОСОБА_5, та встановлено, що 26.09.2016 року о 12.20 год. ОСОБА_5 набирав воду із криниці, яка на його думку є загальною, а сусід ОСОБА_2, який вважає дану криницю своєю, заборонив йому брати воду, та замахнувшись рукою вигнав від криниці. Опитати ОСОБА_2 можливості не було.

Однак, враховуючи, що у діях вказаних громадян відсутня неправомірність, було вирішено перевірку по даному факту припинити.

28.09.2016 року Віньковецьким відділенням поліції у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за № 1912 була зареєстрована заява ОСОБА_1 про те, що 28.09.2016 року о 11.15 год. в с. Нетечинці у неї з сусідом ОСОБА_2 виник конфлікт з приводу криниці.

28.09.2016 року начальник сектору Віньковецького ВП ОСОБА_6, виніс висновок № 1210, який затверджено начальником Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4

Згідно змісту цього висновку у ході проведення перевірки заяви ОСОБА_1 була опитана заявниця, яка вказала, що по сусідству із нею знаходиться господарство, яке належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8, де знаходиться криниця, якою користується вона та її чоловік. ОСОБА_2 самовільно захопив криницю, та постійно забороняє їй брати воду, а 28.09.2016 року вчергове відігнавши ОСОБА_1 від криниці хотів її бити. Опитаний ОСОБА_2 вказав, що криниця належить йому, він туди заливає воду, а 28.09.2016 року коли ОСОБА_1 прийшла до криниці, він їй сказав, що вода завозна, після чого остання почала кричати і викликала поліцію.

Однак, враховуючи, що у діях вказаних громадян відсутня неправомірність, було вирішено перевірку по даному факту припинити.

11.10.2016 року Віньковецьким відділенням поліції у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за № 2007 була зареєстрована заява ОСОБА_1 про те, що 11.10.2016 року працівники Віньковецького ВП не належним чином реагують на її звернення з приводу погрози фізичною розправою від ОСОБА_2

13.10.2016 року начальник сектору Віньковецького ВП ОСОБА_6, виніс висновок № 1254, який затверджено начальником Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4

Згідно цього висновку, у ході проведення перевірки заяви ОСОБА_1 була опитана заявниця, яка вказала, що 11.10.2016 року ОСОБА_2 силою виштовхав її від криниці, а її відкро викинув на дорогу. Криниця розміщена на земельній ділянці в с. Нетечинці по вул. Подільська, 62, частину якої незаконно захопив ОСОБА_2 Опитаний ОСОБА_2 вказав, що на протязі тривалого часу він з ОСОБА_1 перебуває у неприязних відносинах, та криниця через яку виник спір належить йому. Ніяких неправомірних дій відносно ОСОБА_1 він не вчиняв.

Однак, враховуючи, що у діях вказаних громадян відсутня неправомірність, було вирішено перевірку по даному факту припинити.

19.04.2016 року Віньковецьким відділенням поліції у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за № 714 була зареєстрована заява ОСОБА_2 про те, що 19.04.2016 року біля 12.30 ОСОБА_1 вчинила відносно нього неправомірні дії.

19.04.2016 року начальник сектору Віньковецького ВП ОСОБА_6, виніс висновок, який затверджено начальником Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4

Згідно висновку, у ході проведення перевірки заяви ОСОБА_2 були опитана ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та враховуючи, що покази останнього підтвердити не представилось можливим, вирішено перевірку по даному факту припинити.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 року № 1377, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1498/27943, якою встановлено порядок ведення єдиного обліку органами і підрозділами Національної поліції України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а також порядок здійснення контролю за його дотриманням , джерелом інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, зокрема, є повідомлення, які надходять до органу поліції.

Як встановлено у судовому засіданні, заяви ОСОБА_1 були зареєстровані у встановленому порядку у журналі ЄО та розглянуті Віньковецьким відділом поліції у межах компетенції згідно вимог Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування на правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача у суд на розгляд справи не з`явився, заперечень на позов не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім того, згідно ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Проаналізувавши досліджені докази суд вважає, що орган поліції розглянув заяви ОСОБА_1 від 26.09.2016 року, 28.09.2016 року, 11.10.2016 та заяву ОСОБА_2 від 19.04.2016 року у межах компетенції, відповідно до встановленого порядку, виніс обґрунтований висновок, а начальник Віньковецького відділення поліції ОСОБА_4 правомірно затвердив його, у звязку з чим права позивача не порушені.

Тому підстав для скасування висновків від 26.09.2016 року, 28.09.2016 року, 13.10.2016 року та 19.04.2016 року та визнання незаконними дій відповідача суд не вбачає.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди суд зазначає таке.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У судовому засіданні позивачем не надано жодних обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння їй моральної шкоди бездіяльністю відповідача, тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 гривень задоволенню також не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про національну поліцію», ст. 6, ст. 11, ст. 17, ст. 72, ст. ст. 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області про визнання висновків незаконними, порушення прав громадян, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М.Волкова