Справа № 2-а-3988/11/1512
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.Справа № 2-а-3988/11/1512

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Пучкова І.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Скрипченка В.О.,

суддів Домусчі С.Д., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Гречаного В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

29 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зобовязання здійснити перерахунок пенсії за віком у відповідності до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»із застосуванням середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії (2010 р.), починаючи з 11.04.2011 р.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про зобовязання здійснити перерахунок пенсії задоволений. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії (2010 р.), починаючи з 11.04.2011 р.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси. Перебуваючи на пенсії, вона продовжує працювати.

11 квітня 2011 р. позивач звернувся до Управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси з заявою та відповідними документами щодо перерахунку пенсії, як працюючому пенсіонерові, відповідно до вимог ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На вказану заяву відповідач надав відповідь, в якій вказав, що відповідачем позивачу здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 р., що становила 1197,91 грн.

Суд першої, задовольняючи позовні вимоги, послалися на ті обставини, що відповідно ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»для визначення заробітної плати для обчислення береться середня заробітна плата працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, тому при перерахунку пенсії відповідач повинен застосовувати показник середньої заробітної плати за 2010 р., що передує року звернення позивача про перерахунок пенсії, з урахуванням часу встановлення вказаного показника.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру та застосування показника середньої заробітної плати працівників відповідно ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій працюючим пенсіонерам, у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється пунктом 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) (далі по тексту Закон № 1058). Вказана норма закону передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Наведена редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б»підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6, визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналізуючи відновлену (діючу) норму абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058 колегія суддів дійшла висновку, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058 одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії. При цьому колегія суддів зазначає, що термін «обчислення пенсії»у правовому розумінні тотожний терміну «призначення пенсії», а не перерахунку.

Виходячи з наведеного при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка, відповідно до Закону, враховується для призначення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у звязку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону №1058 в редакції, чинній з 22 травня 2008 року, застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачене.

Правове розуміння понять «середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України»та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії»є різними правовими категоріями.

Згідно змісту вищенаведених норм законів правила частини першої статті 40 Закону № 1058 при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина 2 цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виходячи з наведеного середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону 1058 і є величиною постійною, не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії. Тобто під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходи) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

Враховуючи наведене, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 р. відсутні. Показник середньої заробітної плати застосовується виключно для призначення пенсії. Застосування його для перерахунку пенсії є безпідставним.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням встановлених обставин в заявленому позові необхідно відмовити з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію апеляційному суду довів та обґрунтував.

Враховуючи зазначене судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але допустив порушення норм матеріального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду. За таких обставин, апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 202 п. 4 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про зобовязання здійснити перерахунок пенсії відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на судові рішення може бути подана безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О. Скрипченко

Суддя С.Д. Домусчі

Суддя Л.П. Шеметенко