Справа № 515/491/17
Суддя: Шевирін А. О.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/491/17
Провадження № 2-а/515/895/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Шевиріна А.О.,

за участю секретаря Чумаченко Д.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ІІ роти ІІ батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України старшого сержанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАА№070976 від 10.03.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. В обґрунтування вимог зазначив, що 10 березня 2017 року відповідачем було винесено спірну постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Зазначив також, що постанова містить посилання на нібито перетин ОСОБА_1 подвійної суцільної лінії при виїзді з прилеглої території, що є порушенням Правил дорожнього руху. Посилаючись на те, що інспектор поліції при розгляді справи допустив низку порушень вимог КУпАП, що містяться у ст.ст.245, 268, 276, 278 та 279 цього Кодексу, зокрема, розглянув справу за місцем зупинки автомобілю, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавив ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами на захист, передбаченими законом, не дотримався процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач вважав, що є підстави для скасування прийнятої відповідачем постанови.

Ухвалою суду від 19.05.2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справи залучено Управління патрульної поліції (далі УПП, Управління)у м. Одеса у якості третьої особи без самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Пояснив, що 10.03.2017 року не перетинав подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, а лише виконував певний маневр, не вважав, що скоїв правопорушення на момент зупинки співробітниками поліції та думав, що причиною зупинки було виявлення поліцейськими лампочки на машині, яка перегоріла. Пояснив також, що поліцейські «підрізали» його автомобіль, без пояснення причин зупинки почали вимагати предявити водійське посвідчення та інші документи. На вимогу позивача пояснити причини зупинки та показати докази на підтвердження порушення ним ПДР не реагували, внаслідок чого ОСОБА_1 відмовився від підписання незаконно складеної постанови.

Відповідач та представник третьої особи, належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Представник УПП подав клопотання, в якому просив здійснити розгляд адміністративної справи за його відсутності. Надіслав також матеріали відеофіксації порушення та письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що 10.03.2017 року о 23год.36хв. позивач, керуючи автомобілем Фольксваген Пассат, номерний знак НОМЕР_1, виїжджав з прилеглої території у м. Одеса по вул.Мясоїдівська, при цьому перетнув подвійну суцільну смугу, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, порушивши п.8.5.1. ПДР. Вказані обставини було зафіксовано на відеорегістратор. Зазначив також, що, помітивши порушення Правил дорожнього руху, відповідач у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію» зупинив автомобіль позивача, представився та почав розглядати справу про адміністративне правопорушення, при цьому на вимогу патрульного поліцейського предявити документи на ознайомлення ОСОБА_1 не реагував. Розглянувши справу та встановивши винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, інспектором поліції ОСОБА_3 було винесено постанову, якою застосовано до водія стягнення у вигляді штрафу. З урахуванням того, що ОСОБА_1 кілька разів відмовився від отримання постанови, вона була надіслана йому в подальшому рекомендованим листом. Посилаючись на те, що розгляд справи здійснювався інспектором поліції з повним дотриманням передбаченої нормами КУпАП процедури скороченого провадження, що не вимагає складати протокол про адміністративне правопорушення та дозволяє виносити постанову на місці вчинення порушення, зазначаючи, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, і його правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, представник третьої особи вважав позов необґрунтованим та просив у його задоволенні відмовити.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 10 березня 2017 року старшим сержантом поліції УПП у м.Одеса ОСОБА_3 відносно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА№070976, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. (а.с.а.с.7,8).

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 10.03.2017 року о 23год.39хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Фольксваген Пассат, номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території на вул.Мясоїдівську в м. Одеса, перетнув подвійну суцільну смугу, порушивши вимоги горизонтальної дорожньої розмітки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів відеофіксації правопорушення (а.с.27) слідує, що автомобіль білого кольору марки Фольксваген Пассат виїхав з прилеглої території, повернув ліворуч на вулицю Мясоїдівську у м.Одеса, перетнувши подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки й продовжив рух по цій вулиці до моменту зупинки патрульними поліцейськими (час зйомки 23.36.19 23.36.50). З матеріалів відеофіксації також вбачається, що співробітник поліції, підійшовши до автомобіля та представившись, повідомив про причину зупинки, факт порушення ПДР й про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Матеріалами відеофіксації також підтверджується, що патрульними поліцейськими було розяснено ОСОБА_1 зміст ст.268 КУпАП, порядок та строки оскарження спірної постанови.

Вирішуючи адміністративний спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.222 КУпАП до повноважень органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху.

За змістом ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

За змістом п.1 ч.1 ст.35 Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція).

Так, згідно з п.4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пп.б п.2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (далі Правила, ПДР) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний, окрім іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Згідно з п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 Правил (пп.8.5.1 п.8.5 ПДР).

За змістом п.1 розділу 34 Правил дорожня розмітка у вигляді лінії 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, її перетинати забороняється.

Порушення водієм вимог дорожньої розмітки утворює обєктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративний суд, згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України, перевіряє, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; своєчасно, тобто протягом розумного строку; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки матеріалами справи підтверджено те, що позивач всупереч вимогам дорожньої розмітки перетнув її, здійснивши поворот ліворуч на вулицю Мясоїдівську в м.Одеса, при цьому факт порушення було зафіксовано патрульними поліцейськими належним чином за допомогою відеозапису, справу розглянуто відповідачем згідно з процедурою скороченого провадження, визначеною КУпАП, при цьому дії правопорушника старшим сержантом поліції ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КУпАП, а стягнення накладено в межах санкції цієї статті, суд доходить висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови. Більш того, суд вважає, що не реагування поліцейським на порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, свідчило б про неналежне виконання своїх обовязків, визначених Законом України «Про Національну поліцію».

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо недотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення з огляду на таке.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені ст. 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до ст. 276 КУпАП.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015 словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у ст.ст. 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення ч.1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, на законодавчому рівні позивачу надано право під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення оспорити допущене порушення й адміністративне стягнення та вимагати від уповноваженої посадової особи органу поліції скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП.

З матеріалів відеозапису слідує, що позивач ігнорував неодноразові законні вимоги патрульного поліцейського та ухилявся від предявлення водійського посвідчення, йому було розяснено зміст ст.268 КУпАП, повідомлено про причину зупинки та факт порушення, клопотань про перенесення розгляду справи або надання правової допомоги він не заявляв, відтак, на думку суду, не мало місце порушення його прав у результаті розгляду справи в порядку скороченого провадження на місці зупинки автомобіля.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.2, 69-71, 122, 160-163, 171-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського ІІ роти ІІ батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України старшого сержанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_2 патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга на постанову подається Одеському апеляційному адміністративному суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: