Справа № 824/120/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/120/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства "Бізнес-Центр "Альбатрос" до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - закрите акціонерне товариство "ОТП Банк", товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Бізнес-Центр "Альбатрос" (далі - позивач) звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними (протиправними) дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо проведення у рамках виконавчого провадження №48158878 оцінки нерухомого майна, нежилих будівель - адміністративних та складських приміщень під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м; виробничих приміщень під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., розташованих за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна), будинок 29, які належать ВАТ "Бізнес центр" Альбатрос та встановлення вартості вказаного нерухомого майна станом на 12.01.2017 р. (дата оцінки) у сумі 7221573,00 грн. без урахування ПДВ;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області утриматися від проведення виконавчих дій щодо реалізації нерухомого майна, нежилих будівель - адміністративних та складських приміщень під літерою №Г - Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м.; виробничих приміщень під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., розташованих за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна), будинок 29 за вартістю, яка визначена звітом про оцінку майна, реєстраційний номер №1/17, суб'єкта оціночної діяльності ПП "ОСОБА_1М.";

- скасувати звіт про оцінку майна, суб'єкта оціночної діяльності ПП "Гранд ЮМ" реєстраційний номер №1/17;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області здійснити повторну оцінку майна боржника та призначити для її здійснення суб'єкта оціночної діяльності іншого аніж ПП "ОСОБА_1М.".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17.02.2017 р. ним отримано рецензію на звіт про оцінку майна реєстраційний № 1/17, згідно з висновку якого звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків. Враховуючи наведене, вважає, що дії відповідача у виконавчому провадженні №48158878 щодо оцінки нерухомого майна є неправомірними.

В судове засіданні позивач та його представник не з'явилися, однак подали до суду заяву в якій просили розглянути позов без їх участі та вказували що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - відповідач) не погоджуючись із позовними вимогами надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що після отримання висновку про вартість описаного майна позивача, державним виконавцем повідомлено про його вартість сторін виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням з відміткою про вручення. Вказаний лист отриманий позивачем, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення. Оскільки оскарження результатів визначення вартості майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, майно було передано на реалізацію шляхом проведення електронних торгів.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву в якій просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Ухвалами суду від 20.03.2017 р. та 28.04.2017 р., занесеними до журналів судових засідань залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача закрите акціонерне товариство "ОТП Банк" та товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі треті особи).

ПАТ "ОТП Банк " подало до суду письмові пояснення, в яких заперечувала проти задоволення позову.

Треті особи в судове засідання не зявилися, явку представників не забезпечили, про причини неприбуття не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 122 та 128 КАС України, суд вважає за можливе здійснити розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі заяви ПАТ ОТП Банк, 16.07.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48158878 по примусовому виконанню виконавчого напису №1725 виданого 27.03.2009 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу про задоволення вимог закритого акціонерного товариства ОТП Банк у розмірі: залишку заборгованості за кредитом по тілу станом на 26.03.2009 р. 571428,55 дол. США; суму відсотків за користування кредитом за період з 08.08.2008 р. по 26.03.2009 р. 55086,07 доларів США; суми пені за прострочення виконання зобовязань за період з 08.08.2008 р. по 26.03.2009 р. 749502,44 грн. (загальна сума заборгованості становить 626514,62 доларів США, що еквівалентно 4824162, 57 грн. відповідно до офіційного курсу НБУ та 749502,44 грн.) та 1700,00 грн. відшкодування плати внесеної за вчинення виконавчого напису, за рахунок звернення стягнення на нежилі будівлі адміністративні та складські приміщення під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м. та виробничі приміщення під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна) будинок 29 та на належать відкритому акціонерному товариству Бізнес центр Альбатрос (Т. 1 а.с. 246, Т. 2 а.с. 97).

16.10.2015 р. з метою забезпечення реального виконання виконавчого провадження старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області накладено арешт на нежилі будівлі адміністративні та складські приміщення під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м. та виробничі приміщення під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна) будинок 29 та на належать відкритому акціонерному товариству Бізнес центр Альбатрос (Т. 1 а.с. 249).

19.10.2015 р. відповідачем при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса №1725 проведено опис майна, що належить відкритому акціонерному товариству Бізнес центр Альбатрос та накладено арешт на нежилі будівлі адміністративні та складські приміщення під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м. та виробничі приміщення під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна) будинок 29. Також повідомлено, що з метою визначення вартості майна необхідно призначити експерта. (Т. 2 а.с. 1-3).

12.01.2017 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області винесено постанову, якою призначено ОСОБА_2 експертом, субєктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні №48158878 по примусовому виконанню виконавчого напису №1725 виданого 27.03.2009 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу про задоволення вимог закритого акціонерного товариства ОТП Банк. Доручено експерту надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості нежилі будівлі адміністративні та складські приміщення під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м. та виробничі приміщення під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна) будинок 29 (Т. 2 а.с. 11).

За результатами проведеної оцінки субєкт оціночної діяльності експерт ОСОБА_2, який одночасно є директором ПП Гранд ЮМ, складено звіт про оцінку майна №1/17 та зроблено висновок, що ринкова вартість обєкта оцінки, станом на 12.01.2017 р., без ПДВ склала: 7221573,00 грн. (Т. 2 а.с. 14 - 63).

07.02.2017 р. відповідачем повідомлено сторін виконавчого провадження, що згідно звіту виданого субєктом оціночної діяльності ПП Гранд ЮМ вартість обєкта оцінки становить 7221573,00 грн. без ПДВ (Т. 2 а.с. 64 - 65). Цим же листом сторонам виконавчого провадження розяснено право оскарження оцінки майна.

Як вказував у позові позивач, вказаний лист отриманий ним 11.02.2017 р.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, 15.02.2017 р. позивач уклав договір №7-р з ТОВ Оцінка - Інформ на проведення робіт з рецензування Звіту про оцінку майна №1/17.

Відповідно до загального висновку Рецензії складеної 17.02.2017 р. на звіт про оцінку майна реєстраційний №1/17, виконаний субєктом оціночної діяльності ПП Гранд ЮМ, звіт про оцінку майна класифікується за ознакою абз. 4 п. 67 Національного стандарту №1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440, як такий що не повною мірою відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (Т. 1 а.с. 116 - 123).

27.02.2017 р. позивачем повідомлено відповідача, про те що ними проведено рецензування звіту та оскаржено дії державного виконавці щодо оцінки майна до суду, у звязку з чим просили не передавати майно на реалізацію (Т. 2 а.с. 70).

21.02.2017 р. ПАТ ОТП Банк звернувся до відповідача із заявою, яка надійшла на його адресу 27.02.2017 р., в якій просив передати до ДП СЕТАМ заявку щодо примусової реалізації на електронних торгах нежилих будівель за адресою: вул. Головна, 29, м. Чернівці, які належать відкритому акціонерному товариству Бізнес центр Альбатрос (Т. 2 а.с. 69).

27.02.2017 р. відповідачем на адресу Чернівецької філії СЕТАМ направлено заявку на реалізацію арештованого майна, яке належить відкритому акціонерному товариству Бізнес центр Альбатрос, а саме нежилі будівлі без врахування земельної ділянки, які знаходяться за адресою: вул. Головна, 29, м. Чернівці (Т. 2 а.с. 71).

Розглянувши вказану заяву на реалізацію майна, 14.03.2017 р. Чернівецька філія СЕТАМ повідомила відповідача, що передані ним матеріали повертаються без виконання, як такі що заповненні не повною мірою для приведення у відповідність до законодавства України (Т. 2 а.с. 72).

30.03.2017 р. відповідачем повторно на адресу Чернівецької філії СЕТАМ заявку на реалізацію арештованого майна, яке належить позивачу (Т. 2 а.с. 121).

10.04.2017 р. державне підприємство СЕТАМ повідомило сторони виконавчого провадження та відповідача щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, реєстраційний номер лота - 209153, відомості про предмет іпотеки нежилі будівлі адміністративні та складські приміщення під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м. та виробничі приміщення під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна) будинок 29; день та час проведення електронних торгів 03.05.2017 р. о 09:00 год.; початкова ціна продажу майна 7221573,00 грн. (Т.2 а.с. 122).

Не погоджуючись із діями відповідача щодо оцінки майна та передачі майна на торги, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку що адміністративний позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в силу ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Закон № 1404-VIII в ч. 1 ст. 3 серед виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню визначає виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Статтею 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 7 ст. 51 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 р. № 898-IV (далі - Закон № 898-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону № 898-IV).

Статтею 41 Закону № 898-IV визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 3 ст. 56 Закону № 1404-VIII).

Частиною 5 ст. 56 Закону № 1404-VIII визначено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через пять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту (ч. 7 ст. 56 Закону № 1404-VIII).

Згідно ст. 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

З аналізу вказаних норм випливає, що в разі примусового виконання виконавчого напису нотаріуса виконавець зобовязаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі щодо накладення арешту на майно яке звернуто стягнення та визначення вартості вказаного майна.

Крім того, ст. 57 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі недосягнення сторонами виконавчого провадження згоди щодо визначення вартості майна на яке звернуто стягнення державний виконавець залучає експерта, субєкта оціночної діяльності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Закон № 1404-VIII чітко визначає дії, яких повинен вжити державний виконавець в разі примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, в тому числі щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Судом встановлено, що 16.07.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48158878 по примусовому виконанню виконавчого напису №1725 виданого 27.03.2009 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу про задоволення вимог закритого акціонерного товариства ОТП Банк.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, майно, яке є предметом іпотеки, а саме нежилі будівлі адміністративні та складські приміщення під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м. та виробничі приміщення під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна) будинок 29, відповідачем описано, накладено арешт та оскільки сторонами виконавчого провадження не досягнуто згоди щодо вартості майна, в подальшому залучено субєкта оціночної діяльності для визначення оцінки майна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час здійснення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого напису, відповідач правомірно, у межах та спосіб визначений Законом № 1404-VIII залучив субєкта оціночної діяльності для проведення оцінки іпотечного майна, а тому позовна вимога щодо визнання неправомірними (протиправними) дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо проведення у рамках виконавчого провадження №48158878 оцінки нерухомого майна, нежилих будівель - адміністративних та складських приміщень під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м; виробничих приміщень під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., розташованих за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна), будинок 29, які належать ВАТ "Бізнес центр" Альбатрос.

Стосовно інших вимог позивача, суд зазначає наступне.

Згідно приписів ст. 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні від 12.07.2001 р. №2658-III (далі Закон №2658-III) оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Відповідно до ст. 12 Закону №2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за результатами проведеної оцінки іпотечного майна, яке належить позивачу, субєктом оціночної діяльності експертом ОСОБА_2, який є одночасно директором ПП Гранд ЮМ складено звіт про оцінку майна №1/17 та зроблено висновок, що ринкова вартість обєкта оцінки, станом на 12.01.2017 р., без ПДВ склала: 7221573,00 грн.

Статтею 4 Закону №2658-III визначено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до ст. 13 Закону №2658-III визначено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим.

Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) оцінювачем, який працює в органі державної влади, на запити органів державної влади або у зв'язку з виконанням своїх посадових обов'язків здійснюється в межах повноважень, визначених посадовими інструкціями. Якщо запитом органу державної влади передбачено надання висновку про вартість майна і підготовка зазначеного висновку вимагає проведення незалежної оцінки, органи державної влади забезпечують її проведення у порядку, встановленому цим Законом.

В інших випадках рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на платній основі.

Отже, рецензування звіту про оцінку майна є обов'язковим за наявності однієї з таких умов, як: погодження, затвердження або прийняття оцінки органом державної влади.

Доказів проведення відповідачем рецензування звіту про оцінку іпотечного майна, яке належить позивачу до суду відповідачем не надано. У спірних правовідносинах відповідач прийняв (використав) звіт про оцінку майна проведений суб'єктом оціночної діяльності ПП "ОСОБА_1М." при визначенні вартості майна боржника (позивача) для передачі на реалізацію арештованого майна до ДП Сетам, відтак проведення рецензування звіту є обов'язковим.

Приписами п. 62 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440 (далі - Національний стандарт) визначено, що рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (далі - рецензенти).

Відповідно до п. 63 Національного стандарту рецензування полягає у неупередженому об'єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва.

Згідно до п. 64 Національного стандарту за результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об'єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об'єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів.

Якщо у письмовому запиті про необхідність рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість об'єкта оцінки, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У разі рецензування звіту про оцінку майна оцінювачем, який працює в органі державної влади або органі місцевого самоврядування - суб'єктах оціночної діяльності, вимога щодо надання висновку про вартість майна задовольняється шляхом організаційного забезпечення проведення незалежної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. У такому разі особи, що вимагають проведення незалежної оцінки майна в процесі рецензування, забезпечують укладення договору на проведення оцінки майна в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 65 Національного стандарту визначено, що у рецензії повинні зазначатися: підстави проведення рецензування; повна назва звіту про оцінку майна, що був об'єктом рецензування, відомості про його виконавців, їх кваліфікацію та висновок про можливість проведення зазначеними особами оцінки майна відповідно до правових вимог провадження професійної оціночної діяльності; строк проведення рецензування і дата підписання рецензії; висновок про обґрунтованість вибору виду вартості та її відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; висновок про зібрані виконавцем звіту про оцінку майна вихідні дані та іншу інформацію (їх повнота, достатність для проведення оцінки майна та розкриття у звіті); висновок про відповідність і правильність застосування під час проведення оцінки методичних підходів, методів та оціночних процедур з урахуванням мети і бази оцінки, обґрунтованість використаних припущень; загальний висновок про достовірність оцінки майна.

Приписами п. 66 Національного стандарту визначається, що рецензія може містити перелік аргументованих рецензентом зауважень до звіту про оцінку майна, у тому числі застереження про можливість впливу цих зауважень на достовірність оцінки майна. У процесі рецензування рецензент не повинен брати до уваги будь-яку додаткову інформацію про об'єкт оцінки або подібне майно, що виникла після дати складення звіту про оцінку майна та висновку про вартість майна до дати підписання рецензії.

Відповідно до п. 67 Національного стандарту рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Судовим розглядом встановлено, що на замовлення позивача ТОВ Оцінка - Інформ проведено рецензування Звіту про оцінку майна №1/17.

Відповідно до загального висновку Рецензії складеної 17.02.2017 р. на звіт про оцінку майна реєстраційний №1/17, виконаний субєктом оціночної діяльності ПП Гранд ЮМ, звіт про оцінку майна класифікується за ознакою абз. 4 п. 67 Національного стандарту №1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440, як такий що не повною мірою відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Відповідно до ст. 61 Закону № 1404-VIII реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Відповідно до частин 2 та 4 ст. 61 Закону № 1404-VIII, наказом від 29.09.2016 р. №2831/5 Міністерства юстиції затверджено Порядок реалізації арештованого майна, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. за № 1301/29431 (далі - Порядок).

Приписами п. 1 розділу 2 Порядку визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України Про виконавче провадження.

Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Пунктом 2 Порядку визначено, що організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані:

повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця;

номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень;

повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб;

форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною);

вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті);

найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні;

відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 10 розділу ІІІ цього Порядку);

місцезнаходження майна (для нерухомого майна точна поштова адреса, для рухомого адреса зберігача);

відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса);

відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек);

вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до статті 57 Закону України Про виконавче провадження;

реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів;

адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця;

фото- та/або відеоматеріали;

електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Відповідно до п. 3 Порядку визначено, що виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження копія акта опису та арешту майна боржника;

копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України Про виконавче провадження);

у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Не підлягає передачі на реалізацію майно, щодо якого наявний письмовий висновок експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі, якщо витрати, пов'язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано.

Пунктом 4 розділу 2 Порядку визначено, що начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим тринадцятим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Організатор повертає заявку на реалізацію майна приватному виконавцю у разі зупинення або припинення діяльності приватного виконавця відповідно до Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що обовязок щодо передачі арештованого (іпотечного) майна на реалізацію виникає в державного виконавця тільки в разі визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст. 57 Закону 1404-VIII, з урахуванням вимог встановлених ст. 13 Закону № 2658-ІІІ.

За наведених обставин, суд вважає, що відповідач безпідставно, без врахування всіх обставин по справі, в порушення вимог ст. 13 Закону № 2658-ІІІ, приймаючи (використовуючи) вартість майна, яка визначена у звіту про оцінку майна боржника (позивача) для визначення вартості майна, що передається на реалізацію, без проведення рецензування передчасно передав його на примусову реалізацію, той час як згідно загального висновку Рецензії складеної 17.02.2017 р. на звіт про оцінку майна реєстраційний №1/17, виконаний субєктом оціночної діяльності ПП Гранд ЮМ, звіт про оцінку майна класифікується за ознакою абз. 4 п. 67 Національного стандарту №1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440, як такий що не повною мірою відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у ході розгляду справи, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням того способу захисту порушеного права, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять (ч. 2 ст. 11 КАС України).

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Із змісту вказаних норм вбачається, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ч. 2 ст. 162 КАС України. При цьому адміністративний суд може застосувати інший спосіб захисту права, який би гарантував захист прав, свобод та інтересів осіб. Критерієм обрання способу захисту порушеного права є те, що він з урахуванням особливостей спірних відносин повинен бути спрямований на реальне відновлення порушених прав позивача.

З огляду на наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання дій протиправними щодо встановлення вартості нерухомого майна станом на 12.01.2017 р. (дата оцінки) у сумі 7221573,00 грн. без урахування ПДВ; зобов'язання відповідача утриматися від проведення виконавчих дій щодо реалізації нерухомого майна за вартістю, яка визначена звітом про оцінку майна, реєстраційний номер №1/17, суб'єкта оціночної діяльності ПП "ОСОБА_1М." та зобов'язання відповідача здійснити повторну оцінку майна боржника є невірно обраними способами захисту порушеного права, оскільки належним способом захисту порушеного права позивача є саме визнання дій протиправними відповідача щодо передачі на реалізацію майна, на яке звернене стягнення.

Таким чином, з метою захисту порушених прав позивача, виходячи з принципу правової визначеності у спірних правовідносинах, суд визнає протиправними дії відповідача щодо передачі на реалізацію майна, на яке звернене стягнення.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність своїх дій, а тому позов підлягає задоволенню в цій частині.

Стосовно вимоги позивача про скасування звіту про оцінку майна суб'єкта оціночної діяльності ПП "Гранд ЮМ" реєстраційний номер №1/17, суд зазначає наступне.

У судовій практиці юридичним актом вважається офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий у межах його компетенції, визначеної законом, який має точно встановлені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Суд розяснює, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби, і висновки експерта є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги позивача про скасування звіту про оцінку майна суб'єкта оціночної діяльності ПП "Гранд ЮМ" реєстраційний номер №1/17.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 70-72, 86, 94, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо передачі майна, а саме: нежилі будівлі адміністративні та складські приміщення під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м. та виробничі приміщення під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна) будинок 29 на торги.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

У відповідності до ст. ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно ст. 254 КАС України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.К. Левицький