Справа № 813/400/17
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року справа № 813/400/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача Юрків Р.Р.,

представник третьої особи Купреєв В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Львівській області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області, в якому згідно уточнених позовних вимог просить суд зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, викладену у листі від 16.12.2016 № Н-16610/0-8164/6-16.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_4 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням в порядку ст. 118 ЗК України про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в урочищі «Хотів» на території Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області (за межами населених пунктів). Однак, позивачу відмовлено з покликанням на те, що Почапівська сільська рада Золочівського району Львівської області не надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Вважає відмову ГУ Держгеокадастру у Львівській області протиправною та такою, що порушує його права.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні. Зазначив, що ОСОБА_4 24.11.2016 звернувся з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в урочищі «Хотів» на території Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області (за межами населених пунктів). Однак, у відмові позивачу було наголошено на врахування обов'язковості погодження Почапівської сільської ради при наданні відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства. Зазначає, що Почапівською сільською радою листом від 14.12.2016 повідомлено про те, що в урочищі «Хотів» загальною площею 23,3 виділено земельні ділянки 12 учасникам АТО і більше вільних земельних ділянок (ріллі) на території немає. Вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області діяло в межах своєї компетенції, відмова була аргументованою, правомірною, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечив та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_4 24.11.2016 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в урочищі «Хотів» на території Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області (за межами населених пунктів).

02.12.2016 ГУ Держгеокадастру у Львівській області звернулось до голови Почапівської сільської ради листом № В-16608/0-7760/6-16 про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в урочищі «Хотів» на території Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області (за межами населених пунктів).

Листом від 14.12.2016 № 286 головою Почапівської сільської ради повідомлено, що в урочищі «Хотів» загальною площею 23,3 га виділено земельні ділянки 12 учасникам АТО і більше вільних земельних ділянок (ріллі) на підпорядкованій території немає.

16.12.2016 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надало відповідь № Н-16610/0-8164/6-16, згідно якої на підставі п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Окрім того зазначено, що відповідно до доручення Віце-прем`єр-міністра України від 08.10.2014 37732/0/1-14, рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 № 2/1 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області при прийнятті рішень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності враховує обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування. Почапівська сільська рада не надала погодження щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п. в ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Суд звертає увагу, що Держземагентством України прийнято наказ 15.10.2014 № 328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014", зокрема - рішення колегії Держземагентства України № 2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", яким запроваджено з 15.10.2014 обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Вищезазначеним рішенням колегії Держземагентства України передбачено: начальникам Головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014 забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них (п. 2 та п.п. 2.1 рішення).

Згідно з ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

З вказаного вбачається, що при прийнятті рішення щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності зобов'язане враховувати обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що листом від 03.02.2016 № 25 Почапівська сільська рада інформувала ОСОБА_4, що сесією Почапівської сільської ради від 02.02.2016 розглянуто його заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу, рішення сесії не прийнято у зв'язку з тим, що у травні місяці 2015 року із ТОВ М.Шашкевича були укладені договори оренди на землі сільськогосподарського призначення терміном на 1 рік/, а також прийнято рішення № 384 «Про першочергове надання земельних ділянок учасникам АТО, які зареєстровані та проживають на території Почапівської сільської ради». Голосували: за - 0, проти - 8, утримались -3. Рекомендували звернутись по місцю реєстрації.

Рішенням V сесії Почапівської сільської ради від 05.04.2016 № 63 «Про згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки жителю м. Золочів ОСОБА_4.» відмовлено у виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель запасу площею 2,00 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства на території Почапівської сільської ради в урочищі «Хотів», так як сесією сільської ради від 17.08.2015 прийнято рішення № 384 «Про першочергове надання земельних ділянок учасникам АТО, які зареєстровані та проживають на території Почапівської сільської ради».

Рішенням ІХ сесії Почапівської сільської ради від 21.12.2016 № 130 «Про розгляд листа ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 02.12.2016 № 16608/0-7760/6-16 про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» рішення V сесії Почапівської сільської ради від 05.04.2016 № 63 «Про згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки жителю м. Золочів ОСОБА_4.» залишено без змін.

Як встановлено вище головою Почапівської сільської ради листом від 14.12.2016 № 286 повідомлено ГУ Держгеокадастру у Львівській області, що в урочищі «Хотів» загальною площею 23,3 га виділено земельні ділянки 12 учасникам АТО і більше вільних земельних ділянок (ріллі) на підпорядкованій території немає.

Представником відповідача долучено до матеріалів справи копії рішень про згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки учасникам бойових дій, учасникам АТО та копії наказів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Оскільки, Почапівською сільською радою не погоджено надання позивачу зазначеного дозволу на виготовлення проекту землеустрою, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, яким ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в урочищі «Хотів» на території Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області (за межами населених пунктів) прийняте в межах у спосіб та в порядку передбаченому законом.

Щодо посилань позивача на відсутність погодження Почапівської сільської ради при прийнятті ГУ Держгеокадастру у Львівській області відмови від 16.12.2016 № Н-16610/0-8164/6-16 суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Як вбачається з журналу вихідної документації Почапівської сільської ради за 2016 рік, відповідь адресована начальнику ГУ Держгеокадастру у Львівській області на інформаційний лист від 02.12.2016 № В-16608/0-7760/6-16 зареєстрована 14.12.2016 за № 289.

У судовому засіданні представник Почапівської сільської ради підтвердив, що на адресу Почапівської сільської ради надходив лист ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 02.12.2016 № В-16608/0-7760/6-16 про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в урочищі «Хотів» на території Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області (за межами населених пунктів), на який Почапівською сільською радою надано відповідь від 14.12.2016 № 289.

Також представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що лист-погодження від Почапівської сільської ради надійшов на електронну пошту відділу землеустрою у 2016 році, однак через оновлення електронних пошт в структурних підрозділах Головного управління з 01.01.2017 ознайомлення з відповідним листом спеціалістом юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Львівській області було неможливим.

Що стосується посилання позивача на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 у справі № 813/399/17 за позовом ОСОБА_9 до Головного управління Держгеокадаструу Львівській області, якою встановлено, що суб'єкт владних управлінських функцій відмовляючи ОСОБА_9 у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою виключно з підстави відсутності погодження органу місцевого самоврядування, станом на 16.12.2016 не був обізнаний про позицію органу місцевого самоврядування з даного питання суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У свою чергу, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Отже, за змістом частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Одночасно, передбачене частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Суд звертає увагу, що у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 у справі № 813/399/17 обставини встановлені відносно ОСОБА_9, натомість позивач ОСОБА_4 не брав участі у цій справі та щодо нього не було встановлено жодних обставин.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частин 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких необхідно відмовити.

Згідно з ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому немає підстав для стягнення судових витрат відповідно до положень статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 23.05.2017.