Справа № 711/2602/17
Суддя: Шипович В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/2602/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2017 року Придніпровський районний суду міста Черкаси у складі:

головуючого-судді Шиповича В.В.

секретаря Євтушенко М.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ОСОБА_4 поліції в Черкаській області про визнання відмови протиправною, зобовязання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 поліція, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1, як представник позивача ОСОБА_3 04.04.2017 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ОСОБА_4 поліції в Черкаській області (далі ГУНП) про визнання відмови протиправною, зобовязання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу, вказавши, що з 10.10.2002 року по 06.11.2015 року ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ України (міліції), а з 07.11.2015 року по 26.08.2016 року в ОСОБА_4 поліції, а саме в ГУНП. Висновком МСЕК від 24.01.2017 року позивач визнаний інвалідом 2 групи та йому встановлено 80% втрати професійної працездатності внаслідок захворювань повязаних із проходженням служби в ОВС. Після встановлення інвалідності ОСОБА_3 звернувся до ГУНП із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням 2 групи інвалідності. Однак йому було відмовлено у призначенні та виплаті такої допомоги з тих підстав, що Закон України «Про ОСОБА_4 поліцію» не передбачає випадків виплати одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності внаслідок захворювань повязаних із проходженням служби в ОВС. Таку відмову позивач та його представник вважали безпідставною та такою, що суперечить ст. 23 Закону України «Про міліцію», Порядку затвердженому наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року та ст. 46 Конституції України і просили суд, - визнати протиправним рішення ГУНП про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 та зобовязати ГУНП призначити та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в сумі 320000 гривень у звязку із встановленням йому 2 групи інвалідності внаслідок захворювання повязаного з проходженням служби в ОВС.

Позивач у судове засідання не зявився.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердила обставини викладені у позові та наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача позов ОСОБА_3 не визнала. Подала письмові заперечення, в яких посилалася на те, що 07.11.2015 року ОСОБА_3 був прийнятий на службу в поліцію, а отже був визнаний здоровим та гідним проходити службу в ОСОБА_4 поліції. В свою чергу ОСОБА_4 поліція не є правонаступником органів внутрішніх справ. Інвалідність позивача виникла внаслідок захворювання повязаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції. За таких обставин на ОСОБА_3 не можуть поширюватися норми Закону України «Про ОСОБА_4 поліцію», які передбачають виплату одноразової допомоги поліцейським, зокрема стаття 97. При цьому затверджений 11.01.2016 року Наказом №4 МВС України, - Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок №4) встановлює лише механізм реалізації положень Закону України «Про ОСОБА_4 поліцію». За таких обставин, на думку представника відповідача, ГУНП не мало підстав для призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги. Крім того просила врахувати, що ОСОБА_3 пропустив передбачений ст. 99 КАС України місячний строк для звернення до адміністративного суду.

Представники третьої особи ОСОБА_4 поліції будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, оголосивши письмові заперечення відповідача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_3 з 10.10.2002 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України; 07.11.2015 року прийнятий на службу до ОСОБА_4 поліції; 26.08.2016 року звільнений зі служби в поліції з посади інспектора Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області на підставі п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про ОСОБА_4 поліцію», - що підтверджено копією трудової книжки позивача та наказом ГУНП №137 о/с від 26.08.2016 року (а.с. 8-9).

Відповідно до Постанови №65 від 13.10.2016 року Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» (а.с. 10), - у ОСОБА_3 виявлені захворювання повязані із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Висновком МСЕК від 24.01.2017 року ОСОБА_3 з 23.01.2017 року безтерміново встановлена ІІ (друга) група інвалідності внаслідок захворювань повязаних із проходженням служби в ОВС. Ступінь втрати професійної працездатності 80% (а.с. 11, 18).

16.02.2017 року ОСОБА_3 подав до ГУНП заяву про виплату одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності, додавши до своєї заяви довідку МСЕК, копії Постанови №65 від 13.10.2016 року про хворобу, паспорту, довідки про ідентифікаційний номер (а.с. 30).

Листом від 20.02.2016 року №29/З-27 начальника ГУНП ОСОБА_5 відмовлено у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги оскільки статтею 97 Закону України «Про ОСОБА_4 поліцію» не передбачена можливість виплати поліцейському одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності внаслідок захворювання повязаного із проходженням служби в ОВС (а.с. 31).

За змістом ч.6 ст. 23 Закону України «Про міліцію», - у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності виплачується одноразова грошова допомога, зокрема в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно абзацу 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ОСОБА_4 поліцію», - право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про ОСОБА_4 поліцію».

Доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про міліцію» не можуть бути прийняті судом, оскільки суперечать абзацу 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ОСОБА_4 поліцію».

ОСОБА_3, як особа, якій встановлена інвалідність ІІ групи внаслідок захворювань повязаних із проходженням служби в ОВС, має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч.6 ст. 23 Закону України «Про міліцію».

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію».

Наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Відповідно до пп. 4 п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 встановлено значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми чи каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Отже і Порядок №4 не заперечує можливості отримання одноразової грошової допомоги при інвалідності внаслідок захворювання повязаного із проходженням служби в ОВС.

Згідно пункту 3 розділу 3 вказаного Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові ОСОБА_4 поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Таким чином ОСОБА_3 16.02.2017 року обґрунтовано звернувся до ГУНП за останнім своїм місцем служби із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно пункту 1 розділу IV «Призначення і виплата ОГД» Порядку №4, - фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський. Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: в апараті ОСОБА_4 поліції - Голова ОСОБА_4 поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах ОСОБА_4 поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях ОСОБА_4 поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління ОСОБА_4 поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Відповідно до пункту 2 розділу IV «Призначення і виплата ОГД» Порядку №4, - керівник ОСОБА_4 поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у пятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Реформування міліції в ОСОБА_4 поліцію та оновлення у звязку із цим законодавчої бази не може бути підставою для відмови у захисті законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України, - громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

ОСОБА_3 вступаючи на службу до ОВС і тривалий час виконуючі свої професійні обовязки, повязані з ризиком для життя та здоровя, мав законне сподівання, що у випадку втрати працездатності на службі та встановлення інвалідності він отримає гарантований Державою соціальний захист, який включає у тому числі й одноразову грошову допомогу в розмірі визначеному Законом України «Про міліцію».

Розмір одноразової допомоги повинен обчислюватися виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1600 гривень, який діяв на день встановлення інвалідності ОСОБА_3, тобто станом на 23.01.2017 року.

Таким чином розмір одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 має становить 320000 гривень (із розрахунку 1600 грн. х 200 прожиткових мінімумів).

За таких обставин є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3 про зобовязання ГУНП призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто в сумі 320000 гривень, у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювань повязаних із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України - суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд у розглядуваній справі вважає за необхідне з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача ОСОБА_3 за захистом яких він звернувся до суду, вийти за межі позовних вимог.

Позивач просив визнати протиправним рішення ГУНП про відмову у виплаті йому одноразової грошової допомоги, яке на його думку викладене у листі №29/К-2аз від 21.03.2017 року. В той же час відмова у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги викладена у листі начальника ГУНП №29/З-27 від 20.02.2017 року. А листом №29/К-2аз від 21.03.2017 року ГУНП надана відповідь на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 із розясненням підстав для відмови у виплаті допомоги ОСОБА_3 (а.с. 14).

Отже з урахуванням ч. 2 ст. 11 КАС України необхідно визнати протиправною відмову ГУНП у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 викладену саме в ОСОБА_6 №29/З-27 від 20.02.2017 року, оскільки лист №29/К-2аз від 21.03.2017 року не створює для позивача правових наслідків, які б мали значення у розглядуваній справі.

Щодо доводів представника відповідача про пропуск ОСОБА_3 строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 99 КАС України, - Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.5 ст. 99 КАС України, - для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Суд вважає, що положення ч.5 ст. 99 КАС України не підлягають застосуванню у розглядуваній справі з наступних підстав.

Так, виходячи із аналізу ч.5 ст. 99 КАС скорочений (місячний) строк звернення до суду передбачено у випадку оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, тобто мова йде про рішення субєкта владних повноважень на підставі якого в подальшому цей же субєкт владних повноважень може заявити до особи вимогу про стягнення грошових коштів.

Вищий адміністративний суд України у своєму ОСОБА_6 від 27.09.2010 №1343/11/13-10 (Із змінами, внесеними згідно з ОСОБА_6 адміністративного суду № 1843/11/13-10 від 24.12.2010), розяснив, що рішеннями суб'єкта владних повноважень, на підставі яких можуть бути заявлені вимоги про стягнення грошових коштів, є, зокрема, податкові повідомлення-рішення, прийняті контролюючими органами на підставі Закону України від 21 грудня 2000 року N 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

ОСОБА_3 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги листом від 20.02.2017 року, а до суду він звернувся із розглядуваним позовом 04.04.2017 року, таким чином позов ОСОБА_3 подано в межах строку передбаченого ч.2 ст. 99 КАС України.

Керуючись статтями 19, 46 Конституції України, статтею 23 Закону України «Про міліцію», абзацом 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ОСОБА_4 поліцію», ст. 8-10, ч.2 ст. 11, ст. 71, 86, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління ОСОБА_4 поліції в Черкаській області у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 викладену в ОСОБА_6 №29/З-27 від 20.02.2017 року начальника Головного управління ОСОБА_4 поліції в Черкаській області.

Зобовязати Головне управління ОСОБА_4 поліції в Черкаській області призначити і виплатити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразову грошову допомогу у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто в сумі 320000 (триста двадцять тисяч) гривень, у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання повязаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Шипович В.В.

Повний текст постанови виготовлено 19.05.2017 року.

Суддя: ОСОБА_7