Справа № 821/563/17
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/563/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

судді Романішина В.Л.,

судді Шляхтицького О.І.

при секретарі: Вишневській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Каховського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Державної казначейської служби України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Каховського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Державної казначейської служби України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року вищенаведений позов було залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену ухвалу, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм процесуального права і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції виходив з необхідності залишення позову без розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в адміністративному позові зазначає, що строк встановлений ст. 99 КАС України на звернення до суду пропущено з поважних причин, оскільки відносно позивача досудове та судове слідство тривало з 24.05.2006 року по 11.10.2016 року, постановами прокурора Каховської міської прокуратури Херсонської області від 29.09.2016 року та від 11.10.2016 року закриті кримінальні провадження № 0001162 від 22.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, через невстановлення достатності доказів для проведення винуватості позивача у суді і вичерпністю можливості їх отримати. Крім того, листом керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області № 62/3840-16 від 12.10.2016 року позивача повідомлено про закриття кримінального провадження № 0002216 за ознаками кримінальнгого правопорушення передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, через невстановлення достатності доказів для проведення винуватості позивача у суді і вичерпністю можливості їх отримати.

З огляду на те, що позивача було звільнено незаконно та в зв`язку з порушенням відносно нього кримінального провадження просить суд скасувати наказ про звільнення від 04.04.2007 року № 420, поновити його на посаді начальника ДВС у Каховському районі з 04.04.2007 року, зобов`язати призначити (перевести) ОСОБА_1 на посаду начальника Каховського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області або на рівнозначну посаду, зобов`язати нарахувати та перерахувати єдиний соціальний внесок з 03.07.2006 року та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

До матеріалів адміністративного позову додано копію трудової книжки позивача, з якої вбачається, що ОСОБА_1 призначено на посаду начальника ДВС у Каховському районі згідно наказу № 19 від 07.11.2005 року та звільнено 04.04.2007 року наказами Департаменту № 698 від 04.04.2007 року та наказом № 420 від 04.04.2007 року з займаної посади у зв`язку з ліквідацією Департаменту ДВС та Державної виконавчої служби у Каховському районі за п.1 ст. 40 КзПП України.

З огляду на вищевикладене, позивача було звільнено з посади начальника ДВС у Каховському районі за п.1 ст. 40 КзПП України, в зв`язку з ліквідацією підприємства, а не в зв`язку з порушенням кримінального провадження відносно позивача.

Після звільнення 04.04.2007 року позивача призначено на посаду юриста ТОВ Судносервіс та звільнено з даної посади 09.11.2010 року. Отже, позивач був обізнаний про його звільнення з органів виконавчої служби.

До суду позивач звернувся 07 квітня 2017 року тобто через 10 років після прийняття оскаржуваного наказу про звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

За приписами частини КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тут йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Таким чином, позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Окремо суд звертає увагу на ч.4 ст.102 КАС України, за якою правила даної статті не поширюються на строки звернення до адміністративного суду.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Пономарьов проти України (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що …Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави..

В питаннях повязаних із застосуванням строків давності Європейський суд з прав людини висловив свою позицію в справі ОСОБА_2 проти України (Заява N 21722/11 остаточне рішення від 27 травня 2013 року, §137), вказавши, що … строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За результатом вивчення позовної заяви та доданих до неї матеріалів, як-то передбачено приписами ст. 100 КАС України, судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення позову без розгляду.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Каховського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Державної казначейської служби України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий /ОСОБА_3/

Судді /ОСОБА_4/

/ОСОБА_5/