Справа № 824/120/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 квітня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/120/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

представника позивача - Новікова О.П.

відповідач - не з'явився

третя особа - не з'явилася

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом відкритого акціонерного товариства "Бізнес-Центр "Альбатрос"

до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - закрите акціонерне товариство "ОТП Банк"

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство "Бізнес-Центр "Альбатрос" (далі - позивач) звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними (протиправними) дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо проведення у рамках виконавчого провадження №48158878 оцінки нерухомого майна, нежилих будівель - адміністративних та складських приміщень під літерою №Г-Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м; виробничих приміщень під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., розташованих за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна), будинок 29, які належать ВАТ "Бізнес центр" Альбатрос та встановлення вартості вказаного нерухомого майна станом на 12.01.2017 р. (дата оцінки) у сумі 7221573,00 грн. без урахування ПДВ;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області утриматися від проведення виконавчих дій щодо реалізації нерухомого майна, нежилих будівель - адміністративних та складських приміщень під літерою №Г - Д за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м.; виробничих приміщень під літерою №Б за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., розташованих за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна), будинок 29 за вартістю, яка визначена звітом про оцінку майна, реєстраційний номер №1/17, суб'єкта оціночної діяльності ПП "Гранд Ю.М.";

- скасувати звіт про оцінку майна, суб'єкта оціночної діяльності ПП "Гранд ЮМ" реєстраційний номер №1/17;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області здійснити повторну оцінку майна боржника та призначити для її здійснення суб'єкта оціночної діяльності іншого аніж ПП "Гранд Ю.М.".

27.04.2017 р. представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в особі якої виступає Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області реалізацію (вчинення дій з реалізації) нежилих будівель - адміністративних та складських приміщень під літерою "Г-Д" за планом земельної ділянки загальною площею 217,50 кв.м. та виробничих приміщень під літерою "Б" за планом земельної ділянки загальною площею 1658,20 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (Леніна) будинок 29 та належать ВАТ "Бізнес-Центр "Альбатрос", що проводиться у рамках виконавчого провадження ВП №48158878.

В обґрунтування заяви представник позивача вказував, що оцінка нерухомого майна була проведена відповідачем всупереч вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, національних стандартів. У зв'язку із цим, просив заборонити реалізацію (вчинення дій з реалізації) нежилих будівель, що належить ВАТ "Бізнес центр" Альбатрос.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву та просив суд забезпечити адміністративний позов.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, явку представників не забезпечили, про причини неприбуття не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про розгляд вказаної заяви про забезпечення позову, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 118 КАС України питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 118 КАС України, суд вважає, що неприбуття відповідача та третьої особи належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання не є перешкодою для розгляду заяви про забезпечення адміністративного позову за наявними матеріалами.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання з таких міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частинами 3 та 4 вищевказаної статті Кодексу визначено, що забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік форм забезпечення позову є вичерпним.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову. При цьому інститут забезпечення адміністративного позову згідно ст. ст. 3, 117 КАС України повинен відповідати завданню адміністративного судочинства - забезпечувати захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових, чи службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, процесуальним законом встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На думку суду, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Окрім цього, позивачем не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що для вжиття заходів забезпечення позову повинні існувати реальні обставини наведені у вказаній нормі. Однак, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів та не наведено у заяві обставин, які б вказували на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На переконання суду, позивачем також не доведено та не надано докази, які б свідчили про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень та дій відповідача, а наведені в заяві обставини, якими позивач обґрунтовує необхідність забезпечення позову, не свідчать про наявність підстав для забезпечення адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що відсутні передбачені ч. 1 ст. 117 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 117, 118 та 160 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, згідно ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з моменту проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.К. Левицький

Ухвалу в повному обсязі складено 03.05.2017 р.