Справа № 520/30/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 травня 2017 року м. Київ К/800/16285/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 3 лютого 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

4 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період роботи у Спеціальному проектно-конструкторському бюро «Дискрет» (далі - СПКБ «Дискрет») з січня 1987 року по грудень 1991 року та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату йому пенсії з 2 серпня 2016 року, з урахуванням заробітної плати згідно з особовими рахунками за період його роботи у СПКБ «Дискрет» з січня 1987 року по грудень 1991 року включно.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 3 лютого 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії відповідача та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 2 серпня 2016 року, з урахуванням заробітної плати згідно з особовими рахунками за період його роботи у СПКБ «Дискрет» з січня 1987 року по грудень 1991 року включно, з урахуванням отриманих сум.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що згідно записів трудової книжки та оригіналів особових рахунків позивач у період з 1 січня 1982 року по 30 червня 1993 року працював на посаді інженера конструктора ІІ-ої категорії СПКБ «Дискрет», а тому відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на перерахунок пенсії згідно частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням заробітної плати за вказаний вище період роботи.

Щодо доводів відповідача про те, що надана позивачем довідка про заробітну плату за період з січня 1987 року по грудень 1991 року не відповідає формі додатку №1 постанови Правління Пенсійного фонду України «Про порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» від 25 листопада 2005 року №22-1, в редакції від 7 липня 2014 року, оскільки не містить дати та номеру реєстрації, а також у ній відсутні підписи відповідальних осіб, які видали довідку, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що діяльність підприємства, в якому працював позивач, була призупинена, всі працівники включаючи головного бухгалтера були звільнені, 6 жовтня 2009 року відповідача виключено з реєстру державних підприємств за рішенням суду, бланків даної державної установи в наявності немає, збереглася лише печатка канцелярії з написом СПКБ «Дискрет» на відтиску, посадові особи з правом підпису відсутні.

Таким чином суди виходили з того, що оскільки підприємство припинило свою діяльність, правонаступників згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не визначено, копії первинних документів були надані архівом СПКБ «Дискрет», тобто отримати відповідну довідку з вказаного підприємства позивачем в будь-який спосіб неможливо, а тому відсутність у позивача довідки з підписами відповідальних осіб, що стало підставою для відмови у врахуванні зазначеного періоду при розрахунку пенсії, не спростовує отримання позивачем заробітної плати у СПКБ «Дискрет», оскільки зазначене підтверджено записами трудової книжки та особовими рахунками.

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі відповідач посилається на те, що надана позивачем довідка про його заробітну плату за період з січня 1987 року по грудень 1991 року не відповідає формі додатку №1 постанови Правління Пенсійного фонду України «Про порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» від 25 листопада 2005 року №22-1, в редакції від 7 липня 2014 року, оскільки не містить дати та номеру реєстрації, а також у ній відсутні підписи відповідальних осіб, які видали цю довідку.

Крім того, відповідач посилається на те, що заробітна плата за зазначений період може бути врахована при розрахунку пенсії при умові передачі первинних документів до архівної установи та видачі нової довідки про заробіток відповідною архівною установою.

Проте із вказаними доводами відповідача погодитись не можна з огляду на те, що факт роботи позивача у період з січня 1987 року по грудень 1991 року у СПКБ «Дискрет» підтверджено належними та допустимими доказами, підстав для відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі наданої позивачем довідки про заробітну плату за вказаний період немає, оскільки невідповідність її постанові Правління Пенсійного фонду України «Про порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» від 25 листопада 2005 року №22-1 відбулось з незалежних від позивача причин та в свою чергу не може порушувати гарантоване Конституцією України та іншими законами право позивача на пенсію.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 3 лютого 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець