Справа № 359/2457/17
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/2457/2017
Провадження № 2-а/359/235/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 травня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Пугач Д.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київській області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

23.03.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому зазначив, що він після звільнення з військової служби у 1996 році отримував пенсію за вислугу років військову згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Досягши віку 55 років та маючи статус учасника бойових дій, а відтак набувши права на пенсію за віком пільгову відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 07 2003 року №1058-IV, у вересні 2013 року він подав до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області необхідні документи та заяву про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст.ст.26, 27, 40 даного Закону замість пенсії за вислугу років, призначеної раніше відповідно до Розділу II Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

28 лютого 2017 року, позивач дізнався, що при призначенні йому пенсії за віком замість його попередньої "військової" пенсії фахівці УПФУ обчислили його пенсію за віком у розмірі суттєво меншому, ніж передбачено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 07 2003 року №1058-IV та Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так фахівці УПФУ застосували для розрахунку розміру пенсії за віком показник середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік (1197,91 грн.), а не показник середньої заробітної плати (доходу) за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком згідно з ч.2 ст. 40 Закону № 1058, тобто за 2010, 2011 та 2012 роки (2368,70 грн.).

Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними, а тому просить суд поновити йому строк на звернення до суду з адміністративним позовом; визнати протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні йому пенсії за віком у 2013 році; та зобов'язати відповідача здійснити обчислення, нарахування та виплачувати йому пенсію за віком у відповідності до ч.1 ст. 27 та ч.ч. 1, 2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010-2012 роки (2368,70 грн.) , тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, починаючи з 20 вересня 2013 року.

В судове засіданні позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а також зазначила, що позивачу до призначення пенсії за віком, позивач отримував пенсію за вислугу років, як військовослужбовець, в зв'язку з чим пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" йому була призначена вперше, що також зазначено в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 31.03.2015 року у справі №21-612а14.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином.

27.04.2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача (а.с.30-31), відповідно до яких відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 20.09.2013 року, з 07.12.2004 року по 20.09.2013 року отримував пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до вимог ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, тобто за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Відповідач зазначає, що статтею 45 не вказані види пенсій, то норми цієї статті розповсюджуються на всі пенсії і застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії підстави відсутні.

Відповідач також зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року пенсії особам, із числа військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються у порядку, встановленому абзацом першим цього пункту, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Для перерахунку пенсій, призначених до 2008 року застосовується показник середньої заробітної плати за 2007 рік - 1197,91 грн. Як зазначено відповідачем, у зв'язку з переходом на пенсію за віком, позивачу пенсія перерахована з 20.02.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові заперечення відповідача, письмові матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з досліджених письмових доказів встановлено, що ОСОБА_2, отримує пенсію за віком та з 20.09.2013 року, як визнано відповідачем перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Київської області (до реорганізації - Управління пенсійного фонду України в м.Борисполі та Бориспільському районі Київської області).

У березні 2017 року позивач звернувся до Бориспільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Київської області із заявою, в якій просив провести обчислення його пенсії за віком, призначеної у вересні 2013 року, замість пенсії за вислугу років "військової", із застосуванням показника середньої заробітної плати по країні за 2010-2012 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зазначивши про те, що пенсія за вислугу років, яку він отримав раніше, була призначена на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с.13).

Так, як вбачається з письмової відповіді Бориспільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Київської області від 14.03.2017 р. №2989/03 (а.с.14), відповідач залишив заяву позивача без задоволення, посилаючись на те, що при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком було проведено розрахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Одночасно в своїй відповіді відповідач послався на Постанову Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №327.

Та, обставина, що пенсія за віком ОСОБА_2 була призначена позивачу з 20.09.2013 року, а також що до 20.09.2013 року він отримував пенсію за вислугу років, призначену йому на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", визнана сторонами та ними не оспорюється.

Так, за змістом ч.1,2 ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII в редакції чинної на момент призначення пенсії позивачу особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XII та Закону № 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону № 2262-XII, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону № 1058-ІV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Так, за ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, на яку посилається у своїх запереченнях відповідач, встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 9 червня 2015 року, Верховний Суд України вже висловлював свою позицію щодо застосування частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV. Зокрема, у справі № 21-612а14, постанова в якій ухвалена 31 березня 2015 року, він дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом № 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням викладеного, відповідач при відповідному зверненні позивача мав усунути порушення вимог чинного законодавства та здійснити перерахунок пенсії позивачу з дотриманням вимог ст.ст.27,40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в тому числі застосувавши показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010-2012 року, тобто за три роки, що передують 2013 року звернення позивача за призначенням пенсії за віком, що розраховується відповідно до Порядку визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 01.02.2005 року №4-4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 року №146/14837, та становить 2368,70 грн. Замість безпідставно застосованого відповідачем показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік в сумі 1197,91 грн.

При цьому суд вважає безпідставними посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року "Про підвищення рівня соціального захисту населення", а саме, що згідно п.1 пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються у порядку, встановленому абзацом першим цього пункту, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Так, із назви та за текстом вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року "Про підвищення рівня соціального захисту населення", вона передбачала підстави для перерахунку раніше призначених пенсій, в тому числі особам із числа військовослужбовців, призначені до 2007 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, тобто не встановлювало та не змінювало порядок призначення (перерахунку) пенсій, визначений Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV.

Той факт, що відповідно до вищевказаної постанови відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, який становив 1197,91 грн., не звільняв відповідача від обов'язку при призначенні та розрахунку позивачу пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV в порядку, визначеному ст.40 Закону, врахувати середню заробітну плату (доход) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, тобто за 2010-2012 роки.

Що відповідає вищенаведеній правовій позиції Верховного Суду України.

З цих підстав суд вважає, що для повного захисту прав та інтересів позивача слід зобов'язати відповідача здійснити обчислення, нарахування та виплачувати позивачу пенсію за віком у відповідності до ч.1 ст. 27 та ч.ч. 1, 2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010-2012 роки (2368,70 грн.), тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з урахуванням проведених виплат.

В той же час, вимоги позивача щодо здійснення виплат знаходяться за межами строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України, однак на думку суду, підлягають поновленню зважаючи на те, що останній на думку суду пропущений позивачем з поважних причин (суперечливість законодавства, юридична необізнаність позивача, а також час, коли відповідач дізнався, що його права на отримання пенсії в більшому розмірі порушені відповідачем).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати по оплаті судового збору відшкодуванню не підлягають та приймаються на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 99,102, 128, 158-163,167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київській області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком у 2013 році.

Зобов'язати Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київській області здійснити обчислення, нарахування та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком у відповідності до ч.1 ст. 27 та ч.ч. 1, 2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010-2012 роки (2368,70 грн.), тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, починаючи з 20 вересня 2013 року.

Судові витрати у справі віднести на рахунок Державного бюджету України, оскільки сторони звільнені від його оплати.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду особами, які не були присутні при оголошенні постанови, а особи, які були присутні при оголошенні постанови протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 10.05.2017 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області С.М.Вознюк