Справа № 810/556/17
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/556/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дудін С.О., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинська друкарня» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Яготинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинська друкарня» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Яготинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Позивач, Яготинське об'єднане УПФУ Київської області) звернулось до суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинська друкарня» (далі - Відповідач, ТОВ «Яготинська друкарня») у якому просило стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 15 392,79 грн. з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, пенсійним органом були складені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пп. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якими ТОВ «Яготинська друкарня» визначено суму витрат по пільговим пенсіям, яка підлягає до сплати:

- за грудень 2015 року - в сумі 1104,87 грн.;

- за 2016 рік - в сумі 13 258,44 грн.;

- за 2017 рік - в сумі 1104,87 грн.

Загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2015 року по січень 2017 року, яка призначена відповідно до пп. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», становить 15 392,79 грн. з урахуванням сплачених відповідачем 75,39 грн.

Вищевказані розрахунки були надіслані на адресу ТОВ «Яготинська друкарня» та отримані останнім, про що свідчать рекомендовані повідомлення з відміткою про вручення (а.с.11-12).

Як вбачається з особової картки ТОВ «Яготинська друкарня» за період з 25.12.2015 по 25.01.2017, відповідачем було частково сплачено заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за грудень 2015 року у сумі 75,39 грн.

Отже, загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період грудня 2015 року по січень 2017 року, яка підлягає до сплати відповідачем, становить 15392,79 грн.

Між тим, відповідачем вимоги пенсійного органу не виконано, повну сплату заборгованості на вищезазначену суму не здійснено.

На підставі частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, позивач звернувся до суду для стягнення заборгованості з відповідача.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем під час розгляду даної справи було доведено та обґрунтовано позовні вимоги, зокрема, відшкодування по виплаті та доставці пільгових пенсій.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З 01.01.2004 набрав чинності (далі за текстом - Закон № 1058-ІV), який визначив принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Обов'язок щодо відшкодування фактичних витрат за Списком № 1 та Списком № 2 передбачений Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон № 1058- IV).

Відповідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, визначено статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Отже, якщо пенсіонерам призначено пенсію за пунктом ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії покриваються підприємствами, робота на яких дає право на зазначену пенсію.

Таким чином, відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, призначених за Списком № 1 та Списком № 2, мають здійснюватись відповідно до Прикінцевих положень Закону №1058-ІV та ст. 13 Закону № 1788-XII.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачу нараховано розмір сум відшкодування відповідно до Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління ПФУ № 21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі по тексту - Інструкція), зокрема, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно із пп. 2.1.1 п. 2.1 Інструкції страхувальниками є роботодавці, зокрема: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Пунктом 6.4 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п.6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Яготинським об'єднаним УПФУ Київської області своєчасно надсилалися повідомлення ТОВ «Яготинська друкарня», проте, останнім вони оскаржені не були, що в свою чергу дає підстави дійти висновку про узгодженість зазначених сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Частина друга статті 101 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» зазначає, що «підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її».

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог пунктів 6.4 та 6.5 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Тобто, розрахунки фактичних витрат позивача у даній справі було сформовано та направлено на адресу відповідача 06.06.2014.

Слід відмітити, що в частині другій Прикінцевих положень Закону № 1058-IV покриття витрат на виплату і доставку пенсій використовується термін «покриття витрат на виплату і доставку», «фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам».

Таким чином, витрати пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій мають бути фактичними, тобто такими, що були реально понесені.

Це також вбачається зі змісту пункту 6.8 вказаної Інструкції, згідно з яким підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом також враховано, що витрати Пенсійного фонду складаються з витрат на безпосередню виплату пенсій та витрат на доставку цих пенсій, і що відповідно до Закону відшкодуванню підлягають лише фактичні витрати.

Доставка пенсій здійснюється Пенсійним фондом України через банківську систему або через мережу відділень Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Згідно з вимогами пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04.07.1998 № 734» № 1596, операції з відкриття поточних рахунків, зарахування і виплати пенсій та грошової допомоги з них (у тому числі з доставкою додому) здійснюються уповноваженими банками безоплатно.

Тобто, у разі доставки пенсій пенсіонерам на їх пенсійні рахунки через банківську систему Пенсійний фонд жодних витрат не несе.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Верховного суду України, яка викладена в постановах від 15.07.2014, 16.04.2013, 05.06.2012 та 24.04.2012, відповідно до яких, висновки пенсійного фонду про відшкодування йому витрат на виплату та доставку пенсій, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Правовими положеннями ч. 1 ст.244-2 КАС України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч.1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підприємстві відповідача працівники були зайняті на роботах, які включені до Списком № 1 та Списком № 2 , та вийшли на пенсію на пільгових умовах, а тому ТОВ «Яготинська друкарня» зобов'язана сплачувати пенсійному органу витрати на виплату і доставку працівникам пільгової пенсії відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом спору у даній справі є відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції посилання скаржника в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема, розгляд справи в порядку письмового провадження, виходячи з наступного.

Як підтверджується матеріалами справи, судом першої інстанції було скеровано на адресу позивача та відповідача судові повістки із зазначенням дати, часу і місця призначеного судового засідання.

27.02.2017 на адресу суду першої інстанції від надійшло клопотання позивача б/н від 27.02.2017 (вх.№2705/17 від 27.02.2017) про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с.28).

Відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, однак рекомендована кореспонденція, яка була направлена на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, була повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.25-26).

Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно із ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, та приймаючи до уваги заявлене позивачем клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку, Яготинським об'єднаним УПФУ Київської області, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинська друкарня» - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Карпушова О.В.

Епель О.В.