Справа № 649/593/16-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р. Справа № 649/593/16-а

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

(у звязку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду задміністративним позовом до Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими визначені суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік: №33246-21 від 13 червня 2016 року в розмірі 26 158, 99 грн.; №26959-21 від 30 червня 2016 року в розмірі 416, 66 грн.; №26958-21 від 30 червня 2016 року в розмірі 1 280, 17 грн.; №26957-21 від 30 червня 2016 року в розмірі 1 652, 67 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року №33246-21 на суму 26 158, 99 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в частині відмови у визнанні протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 червня 2016 року №26959-21, №26958-21 та №26957-21 та прийняття нової постанови, якої задовольнити позов у вказаній частині.

В апеляційній скарзі Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області ставиться питання про скасування судового рішення в частині задоволення адміністративного позову, а саме визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року №33246-21 на суму 26 158, 99 грн. в звязку з тим, що воно постановлено в цій частині з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ОСОБА_2, Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлової нерухомості, а саме:

- квартири 56,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1;

- житлового будинку 173, 9 кв.м., за адресою: Херсонська область, Великолепетиський район, смт. Велика Лепетиха, вул. Чкалова, 25 «Д»;

- житлового будинку 224, 5 кв.м., за адресою: Херсонська область, Великолепетиський район, смт. Велика Лепетиха, вул. Кірова, 161;

Крім того, на території Малолепетиської селищної ради значиться нежитлова нерухомість:

- комплекс будівель, який складається з: адмінбудівлі, вагової, складу №1 з прибудовою, складу №2 з прибудовою, складу №3, ЗАВ-20, огорож та споруд, який розташований на земельній ділянці площею 1, 5676 га, цільове призначення якої згідно правовстановлюючих документів - ведення особистого селянського господарства, який знаходиться за адресою: по вул. Маяковського, 3 «а» в с. Мала Лепетиха, Великолепетиського району, Херсонської області;

- нежитлова будівля, свиноферма з прибудовами та огорожами, що знаходиться за адресою: вул. Суворова, 2 «а», в с. Мала Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області;

- зрошувальна система в комплекті, яка складається з: напорного трубопроводу із залізобетонних труб ТН 1000*5000 загальною довжиною 1 700 м, акумулюючого водоймища 100м*100м*3 м об'ємом 3 000 куб.м., насосної станції, підвалу та пункту охорони, яка розташована за адресою: вул. Ушакова 1 «а», в с. Мала Лепетиха, Великолепетиського району, Херсонської області.

Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області сформовано податкові повідомлення-рішення рішення зі сплати податку на нерухоме майно від 30 червня 2016 року №33246-21 на суму 26 158, 99 грн., від 30 червня 2016 року №26959-21 на суму 416, 66 грн., від 30 червня 2016 року №26958-21 на суму 1 280, 17 грн., від 30 червня 2016 року №26957-21 на суму 1 652, 67 грн.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 є власником нежитлової нерухомості та рішенням Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області №405 від 30 січня 2015 року встановлено на 2015 рік ставку податку для об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 1% від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м бази оподаткування, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року №26959-21 на суму 416, 66 грн., від 30 червня 2016 року №26958-21 на суму 1 280, 17 грн., від 30 червня 2016 року №26957-21 на суму 1 652, 67 грн. є правомірними. Разом з цим, суд першої інстанції дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року №33246-21 підлягає скасуванню, оскільки об'єкти нежитлової нерухомості, розташовані на території Малолепетиської сільської ради, які є власністю позивача та які стали об'єктами оподаткування контролюючим органом відповідно до вказаного податкового повідомлення-рішення перебувають у користуванні сільськогосподарського товаровиробника - малого приватного підприємства «СІМА».

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить з положень ч.1 ст. 195 КАС України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів апелянта ОСОБА_2 про протиправність прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень від 30 червня 2016 року №26959-21 на суму 416, 66 грн., від 30 червня 2016 року №26958-21 на суму 1 280, 17 грн., від 30 червня 2016 року №26957 на суму 1 652, 67 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності з 01 січня 2015 року, статтю 266 Податкового кодексу України було викладено у новій редакції, якою передбачено сплату податку за об'єкт житлової та нежитлової нерухомості.

Згідно п.п.266.5.1 п.266.5 ст. 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно п.п.266.1.1 п.266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п.266.6.1 п.266.6 ст. 266 Податкового кодексу України).

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п.266.2.1 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п.10.1.1 п.10.1 ст. 10 та ст. 266 Податкового кодексу України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у складі податку на майно віднесений до місцевих податків. Питання щодо встановлення податку на майно відповідно до вимог цього Кодексу вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Особливістю місцевих податків та зборів є те, що вони установлюються конкретною сільською, селищною, міською радою, але в межах тих податків та зборів, що передбачені Податковим кодексом України (п.п.4.2, п.п.4.4,п.п.10.4 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п.12.3.1 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України).

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (п.п.12.3.2 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України).

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (п.п.12.3.3 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України).

Положеннями пп.12.3.4 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України передбачено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Приписи п.12.5 ст. 12 Податкового кодексу України визначають, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених п.п.12.3.4 цієї статті.

Крім того, п.п.4.1.9 п.4.1 ст. 4 Податкового кодексу України визначено принцип стабільності, вимоги якого передбачають, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

З наведених норм слідує, що в разі прийняття органом місцевого самоврядування рішення про запровадження місцевого податку у період з 01 січня 2015 року до 15 липня 2015 року, таке рішення може набирати чинності не раніше 01 січня 2016 року і регулювати питання сплати податку з 2016 року.

Така правова позиція відповідає ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 квітня 2016 року у справі № К/800/22834/15.

Таким чином, рішення Великолепетиської селищної ради №1031 від 30 січня 2015 року «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Великолепетиської селищної ради на 2015 рік» може бути застосоване не раніше 2016 року.

З огляду на зазначене, Новокаховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року №26959-21 на суму 416, 66 грн., від 30 червня 2016 року №26958-21 на суму 1 280, 17 грн., від 30 червня 2016 року №26957-21 на суму 1 652, 67 грн. протиправно керувалась положеннями рішення Великолепетиської селищної ради №1031 від 30 січня 2015 року, незважаючи на його чинність.

При цьому, норми п.п.4.1.4 п.4.1 ст. 4 та п.п.56.21 ст. 56 Податкового кодексу України зобов'язують, у разі коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, приймати рішення на користь платника податків.

Положеннями п.4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким було передбачено сплату податку, зокрема, на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, органам місцевого самоврядування було рекомендовано у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості.

Також вказаною нормою права було установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Разом з тим, вказаним Законом не було передбачено, що до рішень органів місцевого самоврядування про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не застосовуються правила, зазначені у ст. 12 Податкового кодексу України.

Оскільки нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України), то колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 та приходить до висновку, що визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за повний 2015 рік є передчасним та неправомірним, а відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення №26959-21, №26958-21 та №26957-21 підлягають скасуванню, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Щодо доводів апелянта Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року №33246-21, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік в розмірі 26 158, 99 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень п.21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, зокрема, посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно п.266.1.1 п.266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником нежитлової нерухомості - нежитлової будівлі 2147,7 кв.м. (розташованої за адресою: Херсонська область, Великолепетиський район, село Мала Лепетиха, вулиця Суворова, будинок 2 «а»), у звязку з чим податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року №33246-21 за таким розрахунком: 2147,7 кв.м.*1218 грн./кв.м. *1% = 26158,99 грн. з урахуванням рішення Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області «Про встановлення на 2015 рік податку та пільг на обєкт нежитлової нерухомості» №405 від 30 січня 2015 року.

Проте, згідно статуту малого приватного підприємства «СІМА», затвердженого 12 грудня 2014 року заступником малого приватного підприємства «СІМА» позивач є засновником вказаного підприємства, видами діяльності якого є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (код КВЕД 01.13); розведення свиней (код КВЕД 01.46); допоміжна діяльність у рослинництві (код КВЕД 01.61); післяурожайна діяльність (код КВЕД 01.63); оброблення насіння для відтворення код КВЕД 01,64; виробництво м'яса (код КВЕД 10.11); виробництво м'ясних продуктів (код КВЕД 10.13); Виробництво м'ясних продуктів (код КВЕД 10.13); виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах (код КВЕД 10.91); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21); оптова торгівля живими тваринами (код КВЕД 46.23); оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами (код КВЕД 46.32).

Відповідно до пп.«ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Таким чином, нежитлова будівля 2147, 7 кв.м., яка розташована за адресою: Херсонська область, Великолепетиський район, село Мала Лепетиха, вулиця Суворова, будинок 2 «а», що належить позивачу на праві власності, не є об'єктом оподаткування, згідно з пп.«ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, оскільки використовується позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позивача не виникло обовязку по сплаті податку на нерухоме майно, відмінене від земельної ділянки, оскільки позивач фактично є сільськогосподарським товаровиробником, а апелянтом в свою чергу як субєктом владних повноважень не надано жлдних доказів, які б спростували цей факт, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року №33246-21 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно зясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, у звязку з чим, судове рішення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне стягнути суму сплаченого судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги у загальному розмірі 704 грн. (110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 березня 2017 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 13 червня 2016 року №33246-21.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області №26959-21 від 30 червня 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області №26958-21 від 30 червня 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області №26957-21 від 30 червня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (вул. Горького, 11а, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900) на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

ОСОБА_1