Справа № 101/156/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" травня 2017 р. м. Київ К/800/66423/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 21.06.2013р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013р. у справі за її позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Алушта Автономної Республіки Крим про скасування рішення про розрахунок пенсії та визначення її розміру, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про зобов'язання відповідача виплатити їй компенсацію в розмірах, встановлених законодавством України, відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн, визнання перерахунку пенсії та розміру, визначеного пенсійним фондом таким, що не відповідає дійсності та не підтверджений жодними діючими законами, призначення пенсії за віком з урахуванням необхідного стажу в розмірі 3-ох мінімальних заробітних плат по періодах та збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 07.07.2011р., здійснення виплати донарахованої суми пенсії з 07.07.2011р.

У березні 2013 року (а.с. 62 - 71) позивач уточнила свої позовні вимоги та просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача у листі від 20.09.2012р. № 2279/05-05, зобов'язати зарахувати періоди її трудового стажу 09.12.1978р. по 19.02.1979р., з 21.02.1982р. по 09.12.1983р., з 10.12.1983р. по 30.08.1984р., з 31.08.1984р. по 31.12.1990р., з 01.01.1991р. по 31.01.1991р., з 01.02.1991р. по 17.02.1991р., з 20.09.1992р. по 29.11.1992р. та з 18.02.1991р. по 19.09.1992р. в пільговому обчисленні рік за півтора року, зобов'язати зарахувати до її загального трудового стажу період з 15.05.2002р. по 31.12.2003р., зобов'язати встановити розмір її загального трудового стажу 23 роки 2 місяці та розмір спеціального (пільгового) стажу як працівника Крайньої Півночі 12 років 2 місяці, а загальний стаж порахувати по записам трудової книжки та привести його у відповідність до законодавства України, зобов'язати перерахувати визначений раніше розмір пенсії та встановити розмір пенсії з 07.07.2011р., але не менше ніж у розмірі трьох прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги у квітні 2013 року (а.с. 94 - 95, 100 - 101) та просила зобов'язати відповідача встановити розмір її загального трудового стажу 25 років 5 місяців 8 днів та відповідно з урахуванням цього здійснити перерахунок її пенсії.

Постановою Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 21.06.2013р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилась позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи судами встановлено, що постановою Алуштинського міського суду АРК від 30.09.2011р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2012р., зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Алушті АРК призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, як працівнику Крайньої Півночі з 07.07.2011р.

Листом від 20.09.2012р. №2279/05-05 відповідач повідомив позивача, що згідно зазначених судових рішень починаючи з 07.07.2011р. їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно листа від 25.03.2013р. загальний стаж позивача розраховано за рішенням суду 21 рік 2 міс 2 дні. За матеріалами пенсійної справи загальний стаж позивача складає 19 років 8 місяців 2 дні, в тому числі 8 років і 3 дні - стаж роботи на Крайньої Півночі, 5 років 1 день - стаж в прирівняних до неї місцевостях.

Для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах до загального трудового стажу позивачу включено період навчання у Бугульмінському медичному училищі з 01.09.1974р. по 04.07.1977р., періоди догляду за дитиною до трирічного віку з 10.12.1983р. по 30.08.1984р. та з 01.02.1991р. по 17.02.1991р., всі періоди за записами в трудовій книжці до 31.12.2003р. і період роботи з 01.11.2006р. по 30.11.2007р. за даними персоніфікованого обліку. Період роботи у гаражно - будівельному кооперативі «Южний» з 01.02.2004р. по 24.04.2005р. не зарахований до загального страхового стажу, оскільки відсутні відомості персоніфікованого обліку за даний період.

Період роботи з 20.02.1979р. по 20.02.1982р. (за укладеним трудовим договором) зараховано до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії в одинарному розмірі, так як при визначенні права на даний вид пенсії не передбачено обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в полуторному розмірі.

Період роботи з 09.12.1978р. по 09.12.1983р. в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі 5 років 1 день відповідно до Тимчасової угоди між Урядом і Урядом Російської Федерації про гарантії прав і громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993р. складає 3р. 9м. роботи в районі Крайньої Півночі.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, розрахунку коефіцієнта стажу включені вищезазначені періоди за винятком періоду роботи з 18.02.1991р. по 19.09.1992р.

Середній заробіток для розрахунку пенсії позивача становить 2604,36 грн. Для її розрахунку врахована заробітна плата за 60 місяців з 01.09.1984р. по 31.08.1989р. (на підставі довідки від 12.01.2006р. №17 ВАТ «Ноябрьскелектромережбуд»), як найбільш вигідна для розрахунку, і заробіток за 33 місяці з 15.05.2002р. по 31.12.2003р. (за даними персоніфікованого обліку). Суми заробітку з 01.08.1988р. по 30.04.1989р. взяті в розрахунок пенсії за даними довідки №17, у якій не вказана заробітна плата з 01.05.1989р. по 31.08.1989р. Тому заробіток за цей період враховано в розрахунок нулями.

Заробіток за період з 15.02.2002р. по 31.12.2003р. зарахований у розрахунок середнього заробітку для обчислення пенсії нулями, оскільки відсутні відомості персоніфікованого обліку із сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за даний період.

Також, виключено заробіток, взятий нулями за період з 01.06.1989р. по 31.08.1989р. Загальна сума вилучених місяців - 23 (234 міс * 10%, де 234 кількість місяців загального стажу періоду роботи на Крайній Півночі після 1 січня 1991 року, тобто з 18.02.1991 по 19.09.1992).

Довідка про заробітну плату від 14.11.2012р. № 16/1622, видана ВАТ «Запсибэлектросетьстрой» за період з 01.01.1979р. по 30.06.1982р., не врахована у розрахунок середнього заробітку для обчислення пенсії, оскільки вона менш вигідна для розрахунку пенсії (за нею середній заробіток для обчислення пенсії становить 2186,70 грн).

Довідка про заробітну плату від 10.01.2006р. № 05-23/14, видана ВАТ «Сибнефть Ноябрьскнефтегаз» за період з 01.01.1991р. по 31.07.1992р., складена у некоректній формі, а саме - у ній не вказано в яких одиницях провадилася оплата праці, у 1992 році не вказана сума заробітної плати без північної надбавки і районного коефіцієнта, сума виплати за серпень 1992 року викликає сумнів, районний-коефіцієнт і північна надбавка за даний місяць проставлені нулем, а також загальна сума заробітку за січень 1992 року менше сум районного коефіцієнта і північної надбавки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що пільгове обчислення періодів роботи в районах Крайньої Півночі або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в кратному розмірі (один рік за один рік і шість місяців), застосовується тільки при визначенні індивідуального коефіцієнта страхового стажу, з якого обчислюється розмір пенсії.

Крім того, суди виходили з того, що заробіток за період з 15.02.2002р. по 31.12.2003р. зарахований у розрахунок середнього заробітку для обчислення пенсії нулями, оскільки відсутні відомості персоніфікованого обліку зі сплати страхових внесків за даний період.

З такими висновками судів колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтями 1 - 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу передбачено надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог судами не враховано, що в трудовій книжці позивача зазначено періоди її роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до неї місцевостях і строк трудового договору становив більше 3 років, право на зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача на пільгових умовах встановлено постановою Алуштинського міськрайонного суду АРК від 30.09.2011р., яке набрало законної сили, в зв'язку з чим такі періоди підлягають зарахуванню до її страхового стажу на пільгових умовах.

Крім того, в порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення судами в ході розгляду справи не усунуто розбіжності у визначенні відповідачем загального та пільгового стажу позивача, оскільки згідно постанови Алуштинського міськрайонного суду АРК від 30.09.2011р. пільговий стаж позивача становить 12 років 2 місяці, з яких робота в районах Крайньої Півночі - 11 років 5 місяців та прирівняних до неї місцевостях - 1 рік 7 місяців (що в перерахунку становить 9 місяців).

В свою чергу постанова Алуштинського міськрайонного суду АРК від 30.09.2011р. не містить фактичних даних щодо загального стажу позивача.

В частині позовних вимог про зарахування до загального стажу періоду роботи позивача у гаражно-будівельному кооперативі «Южний» судами вимоги позивача не уточнено, оскільки згідно відповіді відповідача (а.с. 87 - 88) вбачається, що період з 15.05.2002р. по 31.12.2003р., який позивач просить зарахувати в загальний трудовий стаж (а.с.70), зараховано до її стажу, а згідно відповіді від 25.03.2013р. (а.с.119-120) відповідачем не зараховано інший період роботи - з 01.01.2004р. по 20.04.2005р.

Відповідно до частини другої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами порушено норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що тягне за собою обов'язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 21.06.2013р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець