Справа № 826/24299/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 травня 2017 року м. Київ К/800/16842/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до адміністрації Державної прикордонної служби України, Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року, відмовлено в задоволенні позову про визнання незаконними дії Державної прикордонної служби України про прийняття до виконання доручення Генеральної прокуратури України від 03.06.2015 № 17/2-415 вих.-15; визнання протиправним та скасування рішення від 03.06.2015 р. про відмову в перетині державного кордону України громадянину України ОСОБА_1

Судами встановлено, що 03.06.2015 р. за результатами розгляду подання Генерального прокурора України Верховною Радою України ухвалено рішення щодо надання згоди на притягнення народного депутата України ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Як зазначено у дорученні, органом досудового розслідування вживаються заходи щодо виклику народного депутата України ОСОБА_1 для проведення із ним слідчих дій. До вручення ОСОБА_1 повідомлення про підозру він є свідком у кримінальному провадженні та відповідно до статті 66 КПК України зобов'язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Зважаючи на необхідність забезпечення процесуальних рішень у кримінальному провадженні відповідно до вимог чинного законодавства заступник генерального прокурора у згаданому дорученні від 03.06.2015 № 17/2-415 вих.-15 просив голову Державної прикордонної служби України вирішити питання щодо заборони виїзду за межі території України ОСОБА_1, при цьому строк здійснення контролю становить 6 місяців.

03.06.2015 р. близько 13-00 год. ОСОБА_1 мав намір вилетіти з аеропорту "Бориспіль" в м. Відень (Австрія), куди, як пояснено представником позивача, завчасно планував поїздку та придбав квиток.

03.06.2015 р. Уповноваженою особою Державної прикордонної служби України молодшим лейтенантом Буряном О.В. виявлено наявність в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про заборону позивачу виїзду з України та в аеропорту "Бориспіль" працівники Державної прикордонної служби відмовили позивачу в перетині державного кордону України.

На адвокатський запит першим заступником голови Державної прикордонної служби України листом від 07.07.2015 р. №0.14-7382/0/6-15 надано відповідь про те, що відповідно до вимог частини першої статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль" молодшим лейтенантом Буряном О.В. оформлено рішення від 03.06.2015 р. про відмову у перетинанні державного кордону України позивачу у зв'язку із наявністю в базі даних Державної прикордонної служби відомостей про заборону виїзду з України строком на 6 місяців на підставі доручення заступника генерального прокурора України Столярчука Ю.В. від 03.06.2015 р. вих. № 17/2-415вих.-15.

При цьому у зазначеному рішенні зауважено, що інформацію про підстави для віднесення позивача до зазначеної бази даних він може отримати у розпорядника інформації, що знаходиться в м. Києві по вул. Володимирській, 26.

Відмовляючи у задоволенні позову суди виходили з того, що під час прийняття до виконання надісланого доручення Генеральної прокуратури України та прийняття оскаржуваного рішення від 03.06.2015 р. про відмову в перетині державного кордону України громадянину України ОСОБА_1 орган Державної прикордонної служби діяв в межах повноважень, оскільки доказів на спростування викладених у дорученні Генеральної прокуратури України обставин, які б підтверджували відсутність на час спірних правовідносин фактичних підстав для обмеження виїзду позивача з України останнім не надано.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Зазначає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови в перетині державного кордону України громадянину України ОСОБА_1

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до адміністрації Державної прикордонної служби України, Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак