Справа № 522/24644/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 травня 2017 року м. Київ К/800/16279/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії, зобов'язання повернути безпідставно стягнену суму пенсії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії від 25 листопада 2016 року № 1192 та зобов'язання повернути утримані суми пенсії.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано протиправним і скасовано рішення відповідача про утримання надміру виплачених сум пенсій від 25 листопада 2016 року № 1192. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі повернути ОСОБА_1 кошти, утримані відповідачем з її пенсії на підставі рішення від 25 листопада 2016 року № 1192.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, Законів України «Про прокуратуру», Законів України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI). Вказує, що суд не дав належної правової оцінки обставинам справи та неправильно застосував норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини.

Згідно із пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваного судового рішення видно, що задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Судами встановлено, що з 2002 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України «Про прокуратуру».

01 жовтня 2011 року набрали чинності норми Закону № 3668-VI згідно з яким частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладено в такій редакції: «Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом,законами України «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну службу», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Враховуючи те, що з березня 2012 року позивач працевлаштувалася на роботу, однак продовжувала отримувати пенсію в попередньому розмірі, 25 листопада 2016 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси прийняло рішення № 1192 про утримання з позивача надміру виплачені суми пенсії у розмірі 232783,47 грн за період з 26 березня 2012 року по 30 листопада 2016 року.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV згідно з частиною першою якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За умовами статті 103 Закону №1788-ХІІ суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Як встановлено апеляційним судом, приймаючи рішення про утримання з позивача виплачених сум пенсії, відповідач послався на факт відсутності у нього інформації щодо працевлаштування позивача, що призвело до переплати позивачу пенсії. Проте, дослідивши оригінали пенсійної справи позивача, суд з'ясував, що ОСОБА_1 перебувала на обліку у відповідача по березень 2015 року саме як працюючий пенсіонер і згідно з розпорядженням від 05 травня 2015 року знята з обліку відповідача, як працюючий пенсіонер.

Враховуючи те, що у період з 26 березня 2012 року по 27 лютого 2015 року відповідачу було достовірно відомо про працевлаштування позивача і орган Пенсійного фонду не зазначив, що йому перешкоджало прийняти оскаржуване рішення у березні 2015 року, коли позивачем була надана до пенсійного фонду інформація про дату її звільнення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення переплати пенсії та задовольнив позов.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судового рішення апеляційної інстанції, а викладені в ній доводи перевірені судом і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук