Справа № 740/1219/17
Суддя: Пантелієнко В. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/1219/17
Провадження № 2-а/740/154/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі - Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася із позовом до суду, в якому просить визнати протиправними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні їй пенсії у зв'язку з вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року та зобов'язати відповідача провести їй обчислення пенсії відповідно до вказаної норми законодавства, у зв'язку з вислугою років та за наявності загального стажу роботи - 22 роки 0 місяців 26 днів з них за вислугу років - 21 рік 1 місяць 15 днів, з 07.02.2017 року - з моменту звернення, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми щомісячної заробітної плати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відмова відповідача суперечить Закону України «Про прокуратуру».

В судове засідання позивач не з'явилась надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність.

Представник відповідача Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився надавши заперечення, в яких вимог позивача не визнає та просить в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. Враховуючи, що стажу роботи позивача не достатньо для призначення пенсії за вислугу років згідно чинного Закону України «Про прокуратуру» підстави для призначення пенсії відсутні.

Суд дослідивши письмові докази у справі приходить до наступного висновку.

07.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача про призначення пенсії за вислугою років відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру».

Листом від 03.03.2017 року (а.с. 7-8) відповідач відмовив позивачу у призначенні такого роду пенсії, оскільки, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років, страховий стаж роботи позивача становить 22 роки 0 місяців 26 днів, з них за вислугу років - 21 рік 1 місяць 15 днів, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів - 18 років 10 місяців 0 днів.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно раніше закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод. Вищезазначені обставини викладені також і в постановах Верховного суду України від 10 грудня 2013 року №21-349а13, від 06 жовтня 2015 року №21-2432а15, які враховуються судом в порядку ч.2 ст.161 КАС України. Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів.

На момент призначення позивача на роботу в органах прокуратури України діяв Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII, статтею 50-1 якого визначено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до відомостей зазначених в трудовій книжці позивача серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 з 01.09.1993 року по 01.04.1998 року навчалась в Національній юридичній академії України; з 01.04.1998 року працює в органах прокуратури України (копія на а.с. 9-10).

Отже позивач набула права виходу на пенсію при наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи в органах прокуратури не менше 10 років, незалежно від віку.

Станом на час розгляду справи діють положення ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, відповідно до якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення відповідних стажів роботи. Даною статтею збільшено стаж роботи позивача, що дає йому право на пенсію за вислугу років, у порівнянні зі статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII, з 20 до 23 років, що є звуженням прав позивача в розумінні Конституції України.

Положеннями ст.8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні адміністративної справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини; звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань з Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 640 гривень.

Керуючись ст. ст. 158, 160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року N 1789-XII.

Зобов'язати Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 07 лютого 2017 року пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року N 1789-XII у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Ніжинського об'єднаного управління пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Г. Пантелієнко