Справа № 815/1951/17
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1951/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до сільськогосподарського (фермерського) господарства «ЗЕМЛЯК» про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить зобов'язати Сільськогосподарське (фермерське) господарство «ЗЕМЛЯК» допустити державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства СГ «ЗЕМЛЯК».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Державною екологічною інспекцію в Одеській області відповідно до Плану заходів Державної екологічної інспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017 рік, затвердженого наказом Дерекоінспекції України від 15.02.2017 року №428 в період з 15.03.2017 року по 28.03.2017 року було заплановано здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Селянського (фермерського) господарства «Земляк» (Одеська область, Роздільнянський район, село Велізарове).

Також представник позивача зазначає, що повідомленням про проведення планової перевірки від 21.12.2016 № 3220/10 СГ «ЗЕМЛЯК» було належним чином проінформовано, що Держекоінспекцією в Одеській області з 15.03.2017р. по 28.03.2017р. буде проводитись планова перевірка з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства СГ «ЗЕМЛЯК». Відповідно до Плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції України та Наказу Державної екологічної інспекції України від 15.02.2017р. №428, керуючись ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, Положенням про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, оформлено направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 02.03.2017 №53пр.

Представник позивача також зазначає, що державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області було здійснено виїзд на адресу підприємства, для проведення планової перевірки. Проте, прибувши до СГ «ЗЕМЛЯК» держінспектори були недопущені на об'єкт проведення перевірки без законних на те підстав, про що складено відповідний акт.

Таким чином, СФГ «Земляк», не допустивши Державну екологічну інспекцію в Одеській області до проведення відповідної перевірки, перешкоджає виконанню покладених на Держекоінспекцію в Одеській області передбачених законодавством повноважень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що 28.12.2016 року від Державної екологічної інспекції в Одеській області надійшло повідомлення про проведення планової перевірки у період з 15.03.2017 року по 28.03.2017 року, з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства фермерським господарством «Земляк». Проте, у порушення вимог вказаних норм закону, впродовж встановленого строку проведення вказаної перевірки, посадові особи Державної екологічної інспекції в Одеській області до керівника С(Ф)Г «Земляк» не зверталися, копію направлення на проведення перевірки їй не надали.

Також представник відповідача - Качуренко Василь Георгійович зазначає, що перевірку інспектори Державної екологічної інспекції в Одеській області намагалися провести, звернувшись до нього, а не до керівника С(Ф)Г «Земляк» - ОСОБА_2, оскільки в той день на території господарства знаходився саме він. Разом з тим, представник відповідача зазначив, що він не є членом фермерського господарства, не наділений щодо цього господарства ніякими управлінськими функціями, а будь-яких повноважень щодо участі у проведенні перевірки та підписанні документів, пов'язаних з перевіркою, йому не надавалося.

Представник С(Ф)Г «Земляк» зазначає, що запис в акті про відмову у проведенні перевірки від 15.03.2017 року, в якому зазначено, що перевірку проведено за участю - ОСОБА_2 не відповідає дійсності, оскільки вона не була присутня при проведенні перевірки і направлення на проведення перевірки їй не вручалося. Таким чином, нею, як керівником суб'єкта підприємницької діяльності не створювалося перешкод державній екологічній інспекції в Одеській області у проведенні перевірки фермерського господарства «Земляк».

Причиною не проведення цієї перевірки, на думку представника відповідача, стало недодержання вимог ч. 11 ст. 4; ч. 5 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо загальних вимог здійснення державного нагляду (контролю) посадовими особами Державної екологічної інспекції в Одеській області. Оскільки строки проведення планової перевірки фермерського господарства «Земляк» збігли не з вини керівника суб'єкта підприємницької діяльності, державна екологічна інспекція в Одеській області втратила право на проведення повторної перевірки фермерського господарства «Земляк».

Також відповідач зазначила, що фермерське господарство «Земляк» не здійснює такої підприємницької діяльності, яка створювала б ризики для навколишнього природного середовища, а тому доцільність проведення такої перевірки викликає сумнів.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази суд встановив наступне.

24.09.1993 року Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області проведено державну реєстрацію юридичної особи - селянське (фермерське) господарство «Земляк». () (а.с. 40).

Державна екологічна інспекція в Одеській області діє на підставі Положення, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12 грудня 2011 року № 136, згідно якого Державна екологічна інспекція в Одеській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі та їй підпорядковується.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність, зокрема, уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Пунктом 4.2 Положення встановлено, що Державна екологічна інспекція в Одеській області здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, в тому числі, законодавства про поводження з відходами, охорону атмосферного повітря.

Відповідно до Плану Держекоінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017 рік , що затверджений наказом Державної екологічної інспекції України від 15.02.2017 року № 428, передбачено проведення Держекоінспекцією в Одеській області перевірки С(Ф) Г «Земляк» з 15.03.2017 року відповідно до законодавства.

Цим же наказом визнано такий, що втратив чинність наказ Держекоінспекції України від 19.12.2016 року №184 «Про затвердження планів заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України та її територіальних органів на І квартал 2017 року», відповідно до якого було передбачено здійснення перевірки С(Ф) Г «Земляк» у 1 кварталі 2017 року.

21.12.2016 року позивачем направлено відповідачу на юридичну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі ЮО, ФОП та громадських об'єднань, свідоцтві про державну реєстрацію повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 3220/10, яке отримано представником С(Ф)Г «Земляк» - ОСОБА_2 28.12.2016 року. (а.с. 9, 17).

02.03.2017 року, на підставі наказу Державної екологічної інспекції в Одеській області від 01.03.2017 року № 112, видано направлення співробітникам Державної екологічної інспекції в Одеській області на проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства С(Ф)Г «Земляк» з 15.03.2017 року по 28.03.2017 року. (а.с. 10)

Відповідно до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та згідно з наказом Державної екологічної інспекції в Одеській області від 01.03.2017 року № 112, повідомлення від 21.12.2016 року №3220/10 та направлення від 02.03.2017 року №53пр, посадовими особами податкового органу було здійснено вихід на перевірку С(Ф)Г «Земляк» за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Велізарове, за результатом якого складений акт відмови в проведенні перевірки (а.с. 11-12).

Відповідно до змісту розділу «пояснення керівника (уповноваженої особи) по відмові в проведенні перевірки» вказаного акту, представник підприємства відмовив посадовим особам контролюючого органу в допуску до перевірки у зв'язку з тим, що підприємство С(Ф)Г «Земляк» має дохід від с/г діяльності менше ніж 20 млн. грн. на рік, тому перевірка С(Ф)Г «Земляк» повинна була проводитись за дозволом Кабінету Міністрів України №71-VIII «Про внесення змін до податкового Кодексу». Також представник відповідача в акті зазначив, що ніяких дозволів КМУ не предоставлено, С(Ф)Г «Земляк» не зверталось до екологічної інспекції з проханням провести перевірку. Тому, як зазначено в акті, представник відповідача вважає, що проведення перевірки підприємства екологічною інспекцією являється порушенням Законів України та не допустимо. (а.с. 11-12).

Згідно п. 4. ст.5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Пунктами 2.2, 2.3 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року № 464 (далі - Порядок), передбачено, що для здійснення перевірки керівником відповідно органу Держекоінспекції або його заступником видається наказ про проведення перевірки, який має містити: найменування суб'єкта господарювання, підстава перевірки та предмет перевірки; період, за який буде здійснюватись перевірка, визначення виконавців перевірки із залученням, у разі потреби, спеціалістів інших органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій (за погодженням з їх керівниками).

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки (додаток 1), яке підписується керівником або заступником керівника органу Держекоінспекції (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Планова перевірка здійснюється відповідно до квартального плану діяльності органу Держекоінспекції і проводиться за наказом органу Держекоінспекції. Орган Держекоінспекції не пізніше як за десять днів до початку проведення перевірки надсилає рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу Держекоінспекції, або вручає особисто посадовій особі суб'єкта господарювання під розписку повідомлення про проведення планової перевірки.

У повідомленні про проведення планової перевірки зазначається дата початку та закінчення перевірки, найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється перевірка, найменування органу Держекоінспекції. ( п.3.2., 3.3).

У разі, якщо державний інспектор не допускається до проведення перевірки, ним складається акт про відмову в проведенні перевірки. В цьому акті зазначаються посада, прізвище, ім'я, по батькові особи керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи, яку ознайомлено з актом та якій вручено акт під розписку, або робиться відмітка щодо відмови від ознайомлення з актом та його отримання. У разі, якщо керівник або уповноважена ним особа суб'єкта господарювання відмовляється від отримання акта про відмову особисто, такий акт із зазначенням в ньому реєстраційного номера передається через канцелярію суб'єкта господарювання або відправляється рекомендованим листом. (п.4.10).

Судом встановлено, що відповідачем 28.12.2016 року, тобто в межах строку визначеного законодавством, отримано належним чином оформлене повідомлення про проведення перевірки.

Щодо посилання відповідача на положення "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року, суд зазначає наступне.

Зміст Закону України №71-VІІІ свідчить про те, що ним внесені зміни саме до ПКУ та відповідно зі змінами до Податкового кодексу України згідно з Прикінцевими положеннями до цього Закону №71-VІІІ внесені зміни до деяких інших законодавчих актів. Так само, у зв'язку з вказаними змінами до ПКУ п.3 Прикінцевих положень Закону №71-VІІІ встановлені обмеження щодо проведення перевірок контролюючими органами.

Враховуючи, що Законом України №71-VІІІ внесені зміни саме до ПКУ застосування поняття контролюючих органів використано у розумінні ПКУ.

Згідно з п.41.1 статті 41 контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Таким чином, Держекоінспекція України та її територіальні органи не є контролюючим органом в розумінні ПКУ, та відповідно на вказані контролюючі органи не поширюються вимоги щодо обмеження перевірок, передбачені Законом України №71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Обмеження для інших контролюючих органів, ніж тих, що визначені Податковим кодексом України, було встановлено п. 8 Прикінцевих положень Закону України №76-VІІІ, а саме було встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) мають здійснюватися протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки. Тобто вказані обмеження для інших контролюючих органів, у тому числі для відповідача, діяли протягом січня-червня 2015 року включно, тобто на час затвердження відповідачем плану перевірок заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції в Одеській області на І квартал 2017 року вказані обмеження не діяли за спливом строку цих обмежень.

Таким чином суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача, викладені в акті про відмову в проведенні перевірки від 15.03.2017 року, в обгрунтування підстав не допуску до перевірки.

Також суд критично ставиться до зазначених в письмових запереченнях зауваженнях представника відповідача С(Ф)Г «Земляк» та в письмових поясненнях стосовно того, що зазначене в акті від 15.03.2017 року, що перевірку проведено за її участю не відповідає дійсності, оскільки вона не була присутня при проведенні перевірки і направлення на проведення перевірки їй не вручалося, а тому нею, як керівником суб'єкта підприємницької діяльності не створювалося перешкод державній екологічній інспекції в Одеській області у проведенні перевірки фермерського господарства «Земляк» з огляду на наступне.

Так в акті від 15.03.2017 року зазначено, що при спробі державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області ОСОБА_3 проведести перевірку у присутності голови С(Ф)Г «Земляк () ОСОБА_2, останньою було відмовлено у проведенні перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства С(Ф)Г «Земляк», що знаходиться за адресою: 67420, Одеська область, Роздільнянський район, с. Велізарове. Свою відмову в проведенні перевірки голова підприємства обґрунтував положеннями ЗУ від 18.12.2014 року №71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", ЗУ №76- VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України».

Акт складено у 2-х примірниках. Примірник акту отримав голова селянського (фермерського) господарства «Земляк» про що в акті міститься підпис особи - ОСОБА_2 та печатка підприємства.

Жодних зауважень щодо того, що акт підписується іншою особою ніж ОСОБА_2, а також щодо того, що особа, яка відмовила у допуску до перевірки та отримала примірник акту не є керівником підприємства або уповноваженою особою підприємства в акті не зазначено. Також в акті відсутні зауваження щодо невідповідності вимогам чинного законодавства наданих посадовою особою позивача документів, що підтверджують його повноваження (копія наказу, направлення, посвідчення).

Разом з тим, Пунктом 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Також глава 6 «Особливості провадження в окремих категоріях адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства передбачає можливість звернення до суду з вимогами щодо припинення за зверненням суб'єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, передбачених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням. (п.п. 1,4, 5 ч. 1 ст. 183-2).

Частиною першою статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Пунктом 2 цієї статті встановлено, що відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, у тому числі у невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища та вчиненні опору їх представникам.

Таким чином, коло адміністративних справ, в яких суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду, є обмеженим та визначається Кодексом адміністративного судочинства України та в спеціальних нормах закону.

Пунктом 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 454/2011, передбачено, що основним завданням Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекції України) є, зокрема реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Відповідно до пункту 6 вказаного Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

В той же час, ні Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища» та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ні Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 року № 454/2011 та іншим чинним законодавством України не передбачено право Держекоінспекції на звернення до суду із позовом до підконтрольних об'єктів (суб'єктів господарювання) про зобов'язання допустити працівників до проведення перевірки.

Отже, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який, зокрема, встановлює порядок, умови та вимоги до проведення державного нагляду (контролю) у вигляді планових та позапланових заходів. При цьому, обов'язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) встановлений у статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який поширює свою дію на спірні правовідносини та не потребує для цього додаткового ухвалення судом рішення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги Державної екологічної інспекції в Одеській області про зобов'язання С(Ф)Г «ЗЕМЛЯК» допустити державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства СГ «ЗЕМЛЯК» є необґрунтованими.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов Державної екологічної інспекції в Одеській області до С(Ф)Г «Земляк» про зобов'язання допустити державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства СГ «ЗЕМЛЯК» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції в Одеській області до С(Ф)Г «Земляк» про зобов'язання допустити державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства СГ «ЗЕМЛЯК» - відмовити в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 22 травня 2017 року.

Суддя О.А. Левчук

В задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції в Одеській області до С(Ф)Г «Земляк» про зобов'язання допустити державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства СГ «ЗЕМЛЯК» - відмовити в повному обсязі.

22 травня 2017 року.