Справа № 804/6748/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р. Справа № 804/6748/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріДраготі С.А.
за участю:
представників позивача представника відповідача Качанової Т.В.,Остапенка П.В. Щукіної А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Віктор і Сини" до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровська про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємства «Віктор і Сини» (далі - ПП «Віктор і Сини», позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську (далі - ЦОУПРФ у м. Дніпропетровську, відповідач), в якому просить суд зобов'язати відповідача оформити подання до Управління державної казначейської служби України у Кіровському районі м. Дніпропетровська про повернення ПП «Віктор і Сини» помилково зарахованих до Державного бюджету коштів у розмірі 85 762,00грн. на підставі платіжного доручення №727 від 26.07.2016 р. та подати його до Управління державної казначейської служби України у Кіровському районі м. Дніпропетровська.

Представники позивача позов підтримали, просили позов задовольнити, надавши пояснення аналогічні доводам, викладеним у адміністративному позові.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що 26 липня 2016 року на підставі платіжного доручення №727 ПП «Віктор і Сини» було перераховано на адресу УДКСУ в Кіровському районі на рахунок №0007 кошти у сумі 85762,00грн. з призначенням платежу «24140300; 19314899 «збір під час набуття права власності на легковий автомобіль». Зазначені кошти були помилково перераховані, у зв'язку з чим позивач листом від 27.07.2016 р. №78 на ім'я начальника ЦОУПРФ у м. Дніпропетровську просив повернути помилково сплачені кошти. Однак, відповідачем безпідставно не вчинено жодних дій на повернення вказаної суми помилково сплачених коштів, оскільки позивачем не придбавались автомобілі протягом липня 2016 року.

Представник відповідач позов не визнала. Обґрунтовуючи свою позицію, спиралась на заперечення проти адміністративного позову, та зазначила, що оскільки в діючому законодавстві України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відсутній порядок повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування операцій щодо набуття права власності на легкові автомобілі, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того, позивачем не надано жодного обґрунтування, стосовно якого саме автомобіля позивачем було сплачено збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та доводи представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що Приватне підприємство «Віктор і Сини» зареєстроване 23.12.1992 р., про що 04.10.2005 р. здійснено запис в ЄДР про включення відомостей про юридичну особу за №1 017643; код 19314899.

Серед основних видів діяльності за КВЕД - 45.11 - торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

05 квітня 2016 року між ОСОБА_6 (продавець) та ПП «Віктор і Сини» (покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2663/01/1241/2016, згідно умов якого, позивач придбав у власність транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Vito113СDІ, 2013 р.в., тип ТЗ - вантажопасажирський легковий, колір білий, НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за продавцем 21.03.2014 підрозділом МВС ДАІ 1203.

Згідно з п.1.2 Договору транспортний засіб належить на прав власності продавцю, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (технічним паспортом) серії НОМЕР_3, виданим 21.03.2014 р.

26 липня 2016 позивач сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування при набутті права власності на легковий автомобіль у розмірі 85 762,00грн., що підтверджується квитанцією від 26.07.2016 року №727 (а.с. 7).

27 липня 2016 р. позивач звернувся до Центрального об'єднаного УПФУ у м. Дніпропетровську із заявою про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 85762,00грн. (а.с.9).

Листом від 05.08.2016 року за вих. № 6482/08/32 Центральне об'єднане УПФУ у м. Дніпропетровську повідомило позивача, що «…Згідно з вимогами п.5 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за заявою платника та поданням органів, які повинні забезпечувати надходження платежів до бюджету та за якими згідно із законом закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету. Оскільки, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями щодо визнання дійсності правочину операцій під час набуття права власності на автомобілі, тому питання повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції під час набуття права власності на автомобілі платнику збору можливо вирішити лише в судовому порядку, інше чинним законодавством не передбачено (а.с.10).

Невирішеність питання щодо неповернення позивачу коштів у розмірі 85 762,00грн. у вигляді збору під час набуття права власності на легковий автомобіль, стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Реєстраційні операції з транспортними засобами в Україні, здійснюються відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (далі-Порядок № 1388).

Пунктом 8 Порядку № 1388 передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України від 26.06.1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 400/97-ВР, із внесеними змінами Законом України № 4911-VI від 07.06.2012 року), платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями інвалідів згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону.

Згідно з пунктом 6 статті 2 Закону України № 400/97-ВР, об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, є вартість легкового автомобіля.

Відповідно до пункту 8 статті 4 Закону України № 400/97-ВР, на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору, зокрема, для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, залежно від вартості об'єкта, визначеного пунктом 6 статті 2 цього Закону, 3 відсотки - якщо об'єкт оподаткування не перевищує 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року; 4 відсотки - якщо об'єкт оподаткування перевищує 165, але не перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року; 5 відсотків - якщо об'єкт оподаткування перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року.

В той же час, пунктами 12-15 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740, визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні в територіальних органах з надання сервісних послуг МВС.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій, визначених пунктом 12 цього Порядку, сплачується у розмірі залежно від вартості легкового автомобіля, визначеної відповідно до договору купівлі-продажу, довідки-рахунку торговельних організацій, договору міни, довідки органів митної служби, акта експертної оцінки вартості автомобіля, інших документів, що підтверджують цю вартість, у розмірі:3 відсотки - якщо вартість легкового автомобіля не перевищує 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року;4 відсотки - якщо вартість легкового автомобіля перевищує 165, але не перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року; 5 відсотків - якщо вартість легкового автомобіля перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року.

Органи Державтоінспекції здійснюють реєстрацію легкових автомобілів лише за умови сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується документом про сплату цього збору.

Суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій, визначених пунктом 12 цього Порядку, сплачуються платниками на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до загального фонду державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства, за місцем проведення першої державної реєстрації в Україні легкового автомобіля в підрозділах Державтоінспекції МВС.

Механізм повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету, закріплено п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 № 787 (в редакції, чинній на момент спірних відносин), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 р. №106, за кодом - 24140300 - «збір при набутті права власності на легкові автомобілі», контроль за справлянням вказаного збору здійснює Пенсійний Фонд України.

Також, постановою КМУ від 16.02.2011 р. №106 «Про деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» встановлено, що органам, що контролюють справляння надходжень бюджету належить забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 квітня 2016 року позивач придбав у власність автомобіль Mercedes-Benz, модель Vito113СDІ, 2013 р.в, перша реєстрація якого відбулась 21.03.2014 р. (договір купівлі-продажу транспортного засобу №2663/01/1241/2016 від 05.04.2016).

Таким чином, обов'язок щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при купівлі даного автомобіля у позивача як покупця автомобіля Mercedes-Benz, модель Vito113СDІ, 2013 р.в., відсутній.

Водночас, згідно з бухгалтерською довідкою ПП «Віктор і Сини» «Обороти рахунку 105» за період січень-квітень 2016 року підприємством придбався автомобіль Mercedes-Benz, модель Vito109СDІ.

Про наявність у ПП «Віктор і Сини» автомобіля Mercedes-Benz, модель Vito109СDІ, як основного засобу, свідчить і бухгалтерська довідка ПП «Віктор і Сини» «Обороти рахунку 10 за липень 2016».

Відомості про придбання автомобіля Mercedes-Benz, модель Vito113СDІ, бухгалтерські документи позивача взагалі не містять.

В той же час, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем 26 липня 2016 року здійснено проплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легковий автомобіль у розмірі 85 762, 00 грн. (платіжне доручення №727 від 26.07.2016р.), без зазначення, за який автомобіль було сплачено збір.

Такі суперечливі дані позивача щодо моделей придбаних автомобілів унеможливлюють встановлення фактичних обставин справи, оскільки норми права, які регулюють спірні правовідносини, чітко пов'язують право платника на отримання (повернення) помилково сплачених сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легковий автомобіль з фактом придбання ним такого автомобіля.

Довідка з Територіального сервісного центру №1241 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України від 11.11.2016 р. №31/4-1241-1418 не враховується судом, оскільки з її змісту не вбачається, чи вчинялись останнім реєстраційні дії протягом спірного періоду.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням наведеного, у зв'язку з наявними розбіжностями щодо моделей придбаних автомобілів та відсутністю обґрунтувань позивача щодо цих розбіжностей, суд вважає, що позивач не довів нездійснення ним протягом спірного періоду операцій з придбання легкового автомобіля, що, в свою чергу, унеможлює встановлення помилковості під час сплати коштів у розмірі 85 762, 00 грн. як збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легковий автомобіль.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов Приватного підприємства «Віктор і Сини» до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про зобов'язання вчинити певні дії - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2016 року

Суддя Р.А. Барановський