Справа № 805/1356/16-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 р. Справа №805/1356/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алябєва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

за участі

представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство Дельта банк про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача (реєстраційний номер 7860511 від 16 грудня 2012 року) про державну реєстрацію в Державному реєстрі іпотек обтяження іпотекою квартири, розташованої за адресою: 87539, АДРЕСА_1.

Зазначає, що відповідна квартира в 2008 році передана в іпотеку АКІБ «Укрсиббанк» на забезпечення договору кредиту, укладеного між Позивачем та АКІБ «Укрсиббанк».

У 2011 році між АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги за відповідним договором кредиту, на підставі якого Відповідачем зареєстровано обтяження майна за новим іпотекодержателем, а саме ПАТ «Дельта Банк».

Позов обґрунтований тим, що:

- Позивач жодних договорів з ПАТ «Дельта Банк» не укладала, в той час як для вчинення оскаржуваної реєстраційної дії необхідне внесення змін до первісного договору іпотеки;

- оскаржувана реєстраційна дія вчинена до набуття приватними нотаріусами повноважень щодо реєстрації іпотек (01 січня 2013 року);

- в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна вже зареєстровано заборону на відповідне нерухоме майно АКІБ «Укрсиббанк», яка не знята; таким чином зареєстровано дві заборони за заявами різних іпотекодержателів;

- реєстрація іпотеки здійснена не тим же нотаріусом, який посвідчив договір іпотеки (або договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки).

Від ПАТ «Дельта Банк» до суду надійшли заперечення, у яких Банк просить відмовити у задоволенні позову.

Зазначають, що перехід прав кредитора за іпотечним договором не вимагає згоди боржника; нотаріус є повноваженим субєктом для вчинення відповідної реєстрації дії, а законодавство не вимагає, щоб реєстрацію зміни умов обтяження за іпотечним договором здійснював той самий нотаріус, що здійснив посвідчення договору про відступлення права вимоги за договором.

Ухвалою Донецького кружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року провадження у справі закрито. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу направлено на продовження розгляду.

Ухвалою Донецького кружного адміністративного суду від 03 січня 2016 року справу прийнято до провадження, яке зупинялося ухвалами суду від 17 січня 2017 року, від 08 лютого 2017 року та від 20 лютого 2017 року.

Ухвалою Донецького кружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року залучено до справи в якості співвідповідача Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

До судового засідання, призначеного на 16 березня 2017 року у режимі відеоконференції, зявився представник ПАТ «Дельта Банк».

Решта осіб, які беруть участь у справі, до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Заслухавши думку представника третьої особи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не зявилися до судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та пояснення представника ПАТ «Дельта Банк», судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 є власником квартири, розташованої за адресою: 87539, АДРЕСА_1.

05 вересня 2008 року між Позивачем та АКІБ «Укрсиббанк» укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передає АКІБ «Укрсиббанк» в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: 87539, АДРЕСА_1.

Договір посвідчений нотаріусом ОСОБА_4А 05 вересня 2008 року, та одночасно накладено заборону на відчуження відповідного майна.

Вказаний договір іпотеки укладений на забезпечення виконання кредитних договорів № НОМЕР_1 та № 0 від 05 вересня 2008 року, укладених між Позивачем та АКІБ «Укрсиббанк».

08 грудня 2011 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 05 вересня 2008 року.

16 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 внесено до Державного реєстру іпотек запис № 786051 про обтяження відповідної квартири іпотекою, та вказано в якості іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк».

Також встановлено, що станом на момент розгляду справи діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_3 припинено.

Дослідивши обставини справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Особливістю правового регулювання відповідної сфери відносин станом на 2012 рік було одночасне існування різних державних реєстрів, які могли містили однакову інформацію щодо речових прав та обтяжень нерухомого майна.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, помилково ототожнює правила ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек.

Крім того, суд зазначає про безпідставність посилань позивача на необхідність внесення змін до первісного договору іпотеки при переході прав вимоги до нового кредитора.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії; далі Закон № 898) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 24 цього Закону відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

З наведених норм вбачається, що посилання ОСОБА_2 на необхідність укладення додаткової угоди з іпотекодавцем при відступленні прав за іпотечним договором є помилковим, оскільки таке відступлення здійснюється без згоди іпотекодавця.

Суд звертає увагу, що оскаржуваною реєстраційною дією є внесення запису до Державного реєстру іпотек, правила функціонування якого були унормовані Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин; далі Тимчасовий порядок).

Відповідно до пункту 1 Тимчасового порядку державна реєстрація іпотек здійснюється з метою: реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотекодержателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки; надання в інтересах фізичних чи юридичних осіб інформації про обтяження нерухомого майна іпотекою або про відсутність такого обтяження.

Пунктом 2 Тимчасового порядку передбачено, що реєстраторами Державного реєстру іпотек є державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснюють державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком.

Цим же пунктом установлено, що внесення запису до Реєстру - це занесення до єдиної комп'ютерної бази даних за порядковим номером відомостей про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної.

Пунктом 5 Тимчасового порядку встановлено, що державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором.

З викладеного вбачається, що нотаріус є повноважним субєктом щодо вчинення записів у Державному реєстрі іпотек. При цьому законодавство не визначає спеціальних умов щодо вчинення запису в Державному реєстрі іпотек лише тим нотаріусом, який посвідчив договір іпотеки або договір про відступлення прав за договором іпотеки.

Суд звертає увагу на те, що визначальним для правильного вирішення цієї справи є розмежування правил внесення записів до Державного реєстру іпотек та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зокрема, порядок ведення останнього врегульовано Законом України від 01 квітня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 1952), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин; далі Постанова № 1141) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин; далі Постанова № 703).

Аналіз змісту перелічених нормативних актів та Тимчасового порядку дає підстави стверджувати, що станом на грудень 2012 року державна реєстрація іпотек здійснювалася одночасно як у Державному реєстрі іпотек, так і у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому, до 01 січня 2013 року (дати набрання чинності змін до Закону № 1952), приватні нотаріуси не здійснювали реєстрацію іпотек у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а вносили записи лише до Державного реєстру іпотек.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (діяв до створення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; зокрема у 2008 році у ньому зареєстрована заборона обтяження згідно спірного договору іпотеки), до вказаного реєстру не вносилися будь-які зміни, та вказано іпотекодержателем первісного заявника - АКІБ «Укрсиббанк».

Водночас, у Державному реєстрі іпотек зазначено в якості іпотекодержателя виключно АКБ «Дельта Банк», що спростовує доводи позивача про те, що Державному реєстрі іпотек існують записи про двох іпотекодержателів одночасно.

Зі змісту позову вбачається, що посилання ОСОБА_2 на відсутність у нотаріусів повноважень щодо державної реєстрації обтяжень обєкта нерухомого майна іпотекою (до 01 січня 2013 року) та щодо необхідності здійснення реєстрації обтяження виключно тим же нотаріусом, який посвідчив відповідний договір ґрунтується на правилах ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд зазначає, що нотаріус ОСОБА_3 не вчиняв реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За обставин, коли позивач не стверджує про порушення нотаріусом ОСОБА_3 вимог Тимчасового порядку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення цього позову.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.