Справа № 802/256/17-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/256/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

17 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: Костенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стокпорт" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Стокпорт" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 24 жовтня 2016 року ТОВ "СТОКПОРТ" звернулось до Головного управління ДФС у Вінницькій області із заявою про надання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі стосовно питання: чи може юридична особа обрати спрощену систему оподаткування, у разі якщо розмір частки у статутному капіталі такої юридичної особи дорівнює або перевищує 25 % та належить іноземній юридичній особі, що зареєстрована та сплачує податки на території у відповідності до права Великобританії? (а.с. 7-8).

22 листопада 2016 року листом № 2002/10/02-32-12-02 Головне управління ДФС у Вінницькій області надало податкову консультацію в силу якої податковий орган дійшов висновку, що згідно з пп. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб'єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків, тобто якщо 25 відсотків або більше статутного капіталу належить юридичним особам, які є платниками податків на загальній системі (а.с.9-10).

Позивач вважаючи податкову консультацію викладену в листі Головного управління ДФС у Вінницькій області № 2002/10/02-32-12-02 від 22 листопада 2016 року протиправною та з метою її скасування звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні адміністративного позову виходив з того, що позовна вимога ТОВ "СТОКПОРТ" щодо визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації Головного управління ДФС у Вінницькій області, яка викладена у листі № 2002/10/02-32-12-02 від 22 листопада 2016 року є необґрунтованою, оскільки при наданні останньої податковий орган керувався нормами чинного податкового законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно з пунктом 52.1 статті 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 Податкового кодексу України).

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства. (пункт 52.3 статті 52 Податкового кодексу України).

Приписами пунктів 52.4 та 52.5 статті 52 Податкового кодексу України передбачено, що консультації надаються контролюючими органами. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Водночас, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору (пункт 53.3 статті 53 Податкового кодексу України).

Скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

З огляду на викладені законодавчі положення вбачається, що податкова консультація надається контролюючими органами у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган, виходячи з норм або змісту відповідного податку чи збору.

При цьому, дослідженню в справах про визнання протиправною та скасування податкової консультації підлягають обставини щодо: поставлених у зверненні платника про надання податкової консультації питань; викладених у податковій консультації відповідей; відповідність зазначених у податковій консультації висновків нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2016 року №К/800/52977/13.

Колегією суддів встановлено, що товариство просило контролюючий орган роз'яснити питання щодо можливості обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування, у разі якщо розмір частки у статутному капіталі такої юридичної особи дорівнює або перевищує 25 % та належить іноземній юридичній особі, що зареєстрована та сплачує податки на території у відповідності до права Великобританії.

Головне управління ДФС у Вінницькій області листом № 2002/10/02-32-12-02 від 22 листопада 2016 року надало податкову консультацію в силу якої податковий орган дійшов висновку, що згідно з пп. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб'єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків, тобто якщо 25 відсотків або більше статутного капіталу належить юридичним особам, які є платниками податків на загальній системі.

Надаючи юридичну оцінку викладеним у податковій консультації відповідача відповідям на поставлені у запиті позивача питання, їх відповідності нормам чинного податкового законодавства, суд виходить із наступного.

Відповідно до пп.14.1.122 п.14.1 ст. пп.14 Податкового кодексу України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України.

Згідно з пп. 14.1.213 п.14.1 ст. пп.14 Податкового кодексу України резиденти - це, зокрема, юридичні особи та їх відокремлені особи, які утворені та провадять свою діяльність відповідно до законодавства України з місцезнаходженням як на її території, так і за її межами.

Відповідно до п. 291.1 - 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп фізичні та юридичні особи - нерезиденти (п.п. 291.5.7 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб'єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

Відтак, аналіз вказаних норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що право платника податків перейти на спрощену систему оподаткування не є безумовним, а містить певні обмеження. Зокрема, таким обмеженням є склад засновників платника податків, їх правовий статус та частка у статутному капіталі платника, а також можливість їх перебування на спрощеній чи загальній системі оподаткування.

Таким чином, юридична особа, не може бути платником єдиного податку першої - третьої груп суб'єктів господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, в тому числі іноземним юридичним особам (нерезидентам), дорівнює або перевищує 25 відсотків.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що адміністративний позов ТОВ "СТОКПОРТ" задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стокпорт" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 травня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.