Справа № 826/27268/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м. Київ К/800/17784/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Голяшкіна О.В. Єрьоміна А.В.

секретаря судового засідання - Яроша Д.В.,

за участю представників

позивача - Романенка Я.М.,

відповідача - Скалецької І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року

у справі № 826/27268/15

за позовом Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація

адвокатів України"

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

З урахуванням уточнення позовних вимог позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не виконання п. 10 Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

- зобов'язати відповідача забезпечити приведення вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012 року №368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 року №367/20680, зі змінами та доповненнями у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до таких вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об'єднань без статусу юридичної особи.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року, позов задоволено повністю.

Окружний та апеляційний адміністративні суди дійшли висновку, що Міністерством юстиції України протиправно не забезпечено виконання вимог п. 10 Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в частині приведення вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05 березня 2012 року №368/5 у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Зокрема, шляхом внесення до таких вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об'єднань без статусу юридичної особи.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Міністерство юстиції України звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилався на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На адресу Вищого адміністративного суду України надійшли письмові заперечення від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" просила залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Відповідно до частини 3 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не може розглядати позовні вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05 липня 2012 року прийнято Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VІ, який набрав чинності з 15 серпня 2012 року, яким визначені правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Пунктом 10 Розділу Х Перехідних положень Закону № 5076-VІ передбачений обов'язок Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом:

- привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

- забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Листом від 21 жовтня 2015 року № 701/0/2-15 Національна асоціація адвокатів України звернулась до Прем'єр-міністра України Яценюка А.П. та просила надати доручення Міністерству юстиції України щодо внесення змін до вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Мінюсту від 05 березня 2012 року № 368/5, зі змінами та доповненнями, які передбачають заборону використовувати власні назви органів адвокатського самоврядування у найменуванні іншої юридичної особи або її відокремлених підрозділів.

Розгляд вказаного звернення відповідно до листа Віце-прем'єр-міністра - Міністра культури України В.Кириленка від 29 жовтня 2015 року № 43663/1/1-15 було доручено Міністерству юстиції України.

Листом від 25 листопада 2015 року № 798/13134-0-4-15/8 відповідач надав відповідь про відсутність правових підстав для внесення змін до Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Мінюсту від 05 березня 2012 року № 368/5, щодо заборони використання юридичними особами власних назв органів адвокатського самоврядування.

Позивач листом №882/02-15 від 16 грудня 2012 року повторно звернувся до Прем'єр-міністра України з метою з'ясування наявності відповідного доручення Кабінету Міністрів України.

Листом заступника Міністра Кабінету Міністрів України Греби Р.В. від 25 грудня 2012 року №51101/1/1-15 розгляд звернення було доручено Міністерству юстиції України, яке листом № 1171/15485-0-4-15-8.4 від 16 січня 2016 року повторно відмовило позивачу в приведенні вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

На виконання норм Перехідних положень Закону № 5076-VІ від 17 листопада 2012 року відбувся Установчий з'їзд адвокатів України, яким заснована Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України», затверджено її Статут та прийняті інші рішення.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Згідно статей 46, 47, 48, 54, 55 цього Закону та статті 6 Статуту Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» організаційними формами (органами) адвокатського самоврядування, які відповідно мають власні найменування та визначені Законом є: конференції адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, ревізійні комісії адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Рада адвокатів України, з'їзд адвокатів України.

Згідно статті 44 Закону завданнями адвокатського самоврядування є:

1) забезпечення незалежності адвокатів, захист від втручання у здійснення адвокатської діяльності;

2) підтримання високого професійного рівня адвокатів;

3) утворення та забезпечення діяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури;

4) створення сприятливих умов для здійснення адвокатської діяльності;

5) забезпечення відкритості інформації про адвокатуру та адвокатську діяльність;

6) забезпечення ведення Єдиного реєстру адвокатів України;

7) участь у формуванні Вищої ради юстиції у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 45 Закону Національна асоціація адвокатів України є недержавною некомерційною професійною організацією, яка об'єднує всіх адвокатів України та утворюється з метою забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування.

Національна асоціація адвокатів України є юридичною особою та діє через організаційні форми адвокатського самоврядування, передбачені цим Законом.

Національна асоціація адвокатів України утворюється з'їздом адвокатів України та не може бути реорганізована. Ліквідація Національної асоціації адвокатів України може бути здійснена лише на підставі закону.

Статут Національної асоціації адвокатів України затверджується з'їздом адвокатів України та є її установчим документом.

З моменту державної реєстрації Національної асоціації адвокатів України її членами стають всі особи, які мають свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Інші особи стають членами Національної асоціації адвокатів України з моменту складення присяги адвоката України.

Пунктом 10 Розділу Х Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачений обов'язок Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, Мінюст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, зокрема державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 3 Положення № 228, зокрема, передбачено, що основними завданнями Мінюсту є формування і забезпечення реалізації політики з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно п. 4 Положення № 228 Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розробляє проекти законів та інших нормативно-правових актів; розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавства та подає їх в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України.

Пунктом 10 Положення № 228 передбачено, що Мін'юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Накази Мін'юсту, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, видаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Скаржник вважає, що жодним нормативно-правовим актом, в тому числі Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачено заборону використовувати у найменуванні юридичної особи або її відокремлених підрозділів ті слова або словосполучення, які містяться в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Законодавством не передбачено обов»язку Міністерства юстиції України забороняти використання у найменуванні юридичних осіб тих слів або словосполучень, які містяться в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в тому числі тих, якими позначені організаційні форми адвокатського самоврядування. На думку скаржника, Міністерством юстиції України інтереси Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" жодним чином не порушені. Скаржник вказав, що судами попередніх інстанцій не було взято до уваги, що позовна заява та додані до неї документи свідчать про беззаперечне порушення позивачем строку звернення до суду без поважних на те причин.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з твердженням скаржника з огляду на наступне.

Міністерство юстиції України зобов'язано забезпечувати постійне приведення нормативних актів з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у тому числі щодо особливості їх найменування, у відповідності до Закону № 5076-VІ, оскільки останній має вищу юридичну силу.

Вимоги до найменування громадських об'єднань передбачені статтею 10 Закону України «Про громадські об'єднання» № 4572-VІ, згідно якої найменування громадського об'єднання визначається рішенням установчих зборів під час його утворення.

Громадське об'єднання має право на використання свого найменування з моменту реєстрації або прийняття в установленому цим Законом порядку повідомлення про його утворення. Забороняється використання найменування громадського об'єднання фізичними та юридичними особами, які не належать до цього громадського об'єднання, без згоди такого громадського об'єднання для цілей, не пов'язаних з діяльністю цього громадського об'єднання.

Відповідно до частини першої статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву.

Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності.

Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Відповідно до частини п»ятої статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи.

Згідно п. 1.1 Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 05 березня 2012 року № 368/5, найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ) та назву.

Пунктом 1.2 Вимог визначено, що назва юридичної особи може складатися з власної назви юридичної особи, а також містити інформацію щодо мети діяльності, виду, способу утворення, залежності юридичної особи та інших відомостей згідно з вимогами до найменування окремих організаційно-правових форм юридичних осіб, установлених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та законами України.

Відповідно до п. 1.4 Вимог юридична особа може мати, крім повного найменування, скорочене найменування.

Згідно п. 1.5 Вимог найменування юридичної особи не може бути тотожним найменуванню іншої юридичної особи.

Відповідно до п. 1.7 Вимог у найменуванні юридичних осіб забороняється використання:

- повних чи скорочених найменувань органів державної влади або органів місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичних державних найменувань, перелік яких установлюється Кабінетом Міністрів України, - у найменуваннях юридичних осіб приватного права;

- термінів, абревіатур, похідних термінів, заборона використання яких передбачена законами України;

- символіки комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів.

Згідно п. 1.3 Положення про Раду адвокатів України, затвердженого Установчим з'їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року, Рада адвокатів України діє у системі Національної асоціації адвокатів України, є національним органом адвокатського самоврядування, на який державою покладено виконання у період між з'їздами адвокатів України публічно-представницьких функцій недержавного самоврядного інституту, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги на професійній основі адвокатури України. Найменування Ради адвокатів України: повне найменування: українською мовою - РАДА АДВОКАТІВ УКРАЇНИ; англійською мовою - BAR COUNCIL OF UKRAINE; скорочене найменування: українською мовою - РАУ; англійською мовою - ВСU.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що законодавством України чітко визначено власні найменування для всіх органів адвокатського самоврядування, які передбачені вичерпним переліком. Підміна органів адвокатського самоврядування, використання їх власних назв іншими суб'єктами суспільних відносин не допускається.

Крім того, Всеукраїнським громадським об'єднанням «Рада адвокатів України» (), яке має коротку назву «Рада адвокатів України» та відповідну сторінку в соціальній мережі Фейсбук - група «Рада адвокатів України» здійснюється нагородження іноземних адвокатів від імені Національної асоціації адвокатів України та до неї заявляються позови, як до Ради адвокатів України - органу адвокатського самоврядування, що порушує права позивача на здійснення забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування.

Проте, відповідальною особою за приведення нормативно-правових актів у відповідність до законів, в даному випадку - Міністерством юстиції України, не було здійснено жодних дій на виконання своїх обов'язків.

З огляду на вищевикладене, Міністерством юстиції України не забезпечено виконання вимог п. 10 Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в частині приведення вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012 року № 368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 року № 367/20680, зі змінами та доповненнями у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до таких вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об'єднань без статусу юридичної особи.

Стосовно посилання скаржника щодо пропуску строку звернення Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" до суду з даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2016 року у задоволенні клопотання Міністерству юстиції України про залишення позовної заяви Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» без розгляду відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вищевказаного клопотання виходив з того, що позивач отримав 30.11.2015 року офіційну позицію Міністерства юстиції України про відсутність підстав для внесення змін до вимог щодо написання найменування, яка викладена в листі заступника Міністра юстиції України - керівника апарату Іванченка О. від 25.11.2015 року за № 798/13134-0-4-15/8.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 16 грудня 2015 року, що підтверджується матеріалами справи. Тобто з дотриманням строків, визначених частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, посилання скаржника щодо пропуску строку звернення Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" до суду є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року у справі № 826/27268/15- залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді