Справа № 749/10/17
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 травня 2017 року м. Київ К/800/15660/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною відмову відповідача перерахувати пенсію та зобов'язати Корюківське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок її пенсії за віком як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсій» (далі - постанова КМ України № 865), в редакції чинній на день призначення пенсії, з урахуванням: підвищення з 01 грудня 2015 року розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова КМ України № 1013), згідно з довідкою управління соціального захисту населення Щорської районної державної адміністрації від 26 листопада 2016 року № 01-21/4382; складових заробітної плати за період з 01 листопада 2008 року по 31 жовтня 2010 року (за 24 місяці), що враховувались при призначенні пенсії; сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та індексації за період з 01 листопада 2008 року по 31 жовтня 2010 року (за 24 місяці) відповідно до постанови Щорського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2015 року по справі № 749/809/15-а, з урахуванням шестимісячного строку до дня звернення до суду за захистом порушеного права.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано Корюківське об`єднане управління Пенсійного фонду України з 01 грудня 2016 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови КМ №865, в редакції, чинній на дату призначення пенсії, з урахуванням підвищення розміру посадових окладів працюючим державним службовцям відповідно до постанови КМ України №1013, згідно з довідкою управління соціального захисту населення Щорської районної державної адміністрації від 26 листопада 2016 року № 01-21/4382, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та індексації за період з 01 листопада 2008 року по 31 жовтня 2010 року (за 24 місяці) відповідно до постанови Щорського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2015 року по справі № 749/809/15-а.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, Закону України «Про державну службу» та постанов КМ України № 865 та № 1013. Вказує, що суд не дав належної правової оцінки обставинам справи та неправильно застосував норми законодавства, якими врегульовано порядок перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваного судового рішення видно, що відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Судами встановлено, що позивач з 23 листопада 2016 року отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % заробітної плати.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 01-21/4382, виданої Управлінням соціального захисту населення Щорської районної державної адміністрації. Проте рішенням від 09 грудня 2016 року відповідач відмовив у проведенні перерахунку призначеної пенсії у зв'язку з тим, що з 01 травня 2015 року перерахунок пенсії не здійснюється відповідно до пункту 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено цю норму у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказані зміни Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавались.

Постановою КМ України №1013 врегулювані лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), у зв'язку з чим положення статті 37-1 Закону України «Про державну службу» втратили чинність.

Згідно з частиною першою статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містять такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Водночас, апеляційний суд зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави (пункт 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011).

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012).

При цьому, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуження обсягу вже набутих ним прав та/або позбавлення його права на соціальний захист.

За таких обставин та враховуючи те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01 січня 2015 року, а Законом № 889-VIII, який набув чинності з 01 травня 2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача та проведення перерахунку пенсії позивачу.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 червня 2014 року (справа «Великода проти України») зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у цьому рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судового рішення апеляційної інстанції, а викладені в ній доводи перевірені судом і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук