Справа № 396/361/17(2-а/396/26/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" травня 2017 р. справа № 396/361/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області

на постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року у справі №396/361/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу від 21 лютого 2017 року за №26;

- зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії за віком згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації за №141 від 3.02.2017 року про заробітну плату відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. N3723-XII з розрахунку 80% із середнього заробітку у розмірі 2000 грн. з 01.02.2017 року без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано незаконними дії та рішення відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі п.5 "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 21 лютого 2017 року за №26;

- зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії державного службовця згідно з довідкою Управління соціального захисту Новоукраїнської райдержадміністрації за №141 від 03.02.2017р., відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу", із розрахунку 80% від зазначеного у довідці посадового окладу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень - з 01 лютого 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Постанова мотивована неправомірністю відмови позивачу у перерахунку пенсії, оскільки

чинне на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії законодавство обмежує права позивача порівняно із законодавчими нормами, що діяли на час призначення пенсії позивачу, тобто суперечать Конституції України, тому застосуванню підлягають норми щодо перерахунку пенсії, які діяли на час призначення пенсії позивачу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач, зокрема, зазначив, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. N3723-XII і викладено її у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Ка6інетом Міністрів України".

На день звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України постанову, яка регулює питання перерахунку призначеної пенсії державним службовцям не прийнято, а відтак відсутні правові підстави для здійснення такого перерахунку.

Закон України від 28.12.2014 року №76-VIII є чинним і підлягає виконанню, оскільки Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів" від 09 грудня 2015 року №1013, яку застосовано з 1 грудня 2015 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. N865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме виключено пункт 4 та пункт 5 викладено в новій редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

При цьому, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-2 "Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1" форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, виключено.

Таким чином, відповідач не має правових підстав щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Аналогічну правову позицію щодо цього викладено в постанові Верховного Суду України в від 25.11.2014 року №21-322а14, в якій зазначено, що "за змістом положень пункту 24 Порядку органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках".

Зазначене підтверджує неможливість здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, з огляду на відсутність довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям відповідної форми.

Також в обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається рішення Європейського суду з прав людини у справі "Великода проти України" від 03.06.2014 року та рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, від 2 березня 1999 року N2-рп/99, 20-рп/2011 від 26.12.2011 року.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з 01.03.2003 року отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. N3723-XII.

14.02.2017 року позивач звернулася до відповідача із завою про перерахунок пенсії на підставі довідки Управління соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації від 03.02.2017р. №141.

Листом від 21.02.2017 року №26 позивачу відмовлено у задоволенні заяви. Відмова мотивована тим, що з 01 січня 2015 року Законом України від 28.12.2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку пенсії державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Згідно з пунктом 5 розділу III "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VIII з 01.06.2015 року скасовано норми спеціального пенсійного забезпечення осіб, у тому числі тих, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12,1993 р. №3723-XII. Відтак, з 01.06.2015 року органами Пенсійного фонду України не призначались та не перераховувалися пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

З 1 травня 2016 року вступив в дію Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, ст.90 якого передбачає реалізацію пенсійного забезпечення державних службовців відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", положення якого не містить підстав та порядку проведення перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Частиною 1 п.2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного закону визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. №3723-XII, крім ст.37 "Пенсійне забезпечення і грошова допомога державним службовцям". Порядок та умови перерахунку пенсії державним службовцям передбачалися ст.37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 р., яка теж втратила чинність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", якою вилучено пункт 4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плахи при проведенні перерахунку пенсії державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Також постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 р. № 15-2 внесено зміни до постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013р. № 15-1 щодо скасування форм довідок про заробітну плату, що надаються для перерахунку пенсії державним службовцям. З прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. №622, яка застосовується з 01.05.2016 р., затверджено порядок призначення пенсії деяких категорій осіб та визнано такою, що втратила чинність постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865. Інший порядок щодо проведення перерахунку пенсійних виплат призначених відповідно до Закону Украни "Про державну службу" відсутній.

На підставі наведеного та враховуючи положення ст.90 Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015р., Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач дійшов висновку про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01 лютого 2017 року з тих підстав, що:

- пункт 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій, погіршує права позивача, а тому суперечить Конституції України;

- статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.03.1993 року, чинної на час призначення пенсії позивачу, було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Тому, за висновком суду першої інстанції, ст.37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. N3723-XII є діючою. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 14.02.2017 року, тому відповідно до ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 01.02.2017 року відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію;

- виходячи наведеного у рішеннях Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, №1-9/2015 від 13 травня 2015 року розуміння сутності соціальних гарантій, зміст та обсяг досягнутих державними службовцями соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства;

- позивач належить до вразливої категорії суспільства, оскільки обмежений у своїх можливостях на отримання самостійних доходів і змушений забезпечувати свої основні потреби за рахунок пенсійних виплат, а тому мав підставу на законне очікування періодичного зростання виплат, так як виходив на пенсію під час дії правової норми, яка гарантувала це право;

- за правовою позицією ЄСПЛ, викладеної у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014р., за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя, наприклад, коли є установлена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивача на підставі наступного.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" N3723-XII від 16.12.1993р., доповненої Законом України N432-IV від 16.01.2003р. "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу", передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Так, Законом України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст.37-1 Закону України "Про державну службу" і її викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка діє з 01 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865, а саме, виключено п.4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" N3723-XII від 16.12.1993р.

З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015 р., п.2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" N3723-XII від 16.12.1993р., крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Закону України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015 р. пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Закон України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015р. та Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що були чинні на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, не містять положень, що передбачають право позивача на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

При цьому, апеляційний суд керується положеннями Закону України "Про державну службу" N889-VIII від 10.12.2015р., оскільки він прийнятий законодавчим органом (парламентом) і є обов'язковим до виконання, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (Заяви №29458/04 та №29465/04) вказав: "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (п.23 рішення).

Конституційний Суд України в рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Управління соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації від 03.02.2017р. №141, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на наведене, відповідач, відмовляючи позивачу у задоволенні заяви про перерахунок пенсії, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст.196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області задовольнити.

Постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2017 року у справі №396/361/17 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов