Справа № 415/499/15-а помилково
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/499/15-а
Провадження № 2-а/415/37/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.15 року м. Лисичанськ
Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Калмикова Ю.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області, Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання перевести на інший вид пенсії, -

встановиЛА:
23 січня 2015 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Лисичанського міського суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області в якому просив визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області від 14.07.2014 р. про відмову у переведенні його на пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, та про відмову в обчисленні цієї пенсії виходячи із його зарплати за вересень 1986 р. в розмірі 1 049, 32 радянських рублів (0, 01049 грн.) за 9 днів, фактично відпрацьованих у зоні відчуження ЧАЕС, зазначеної у його довідці про заробітну плату від 08.05.2014 р. № 83, яку видала Ленінська геологорозвідувальна експедиція в/о «Укрвуглегеологія»; 2) зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області перевести його на пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 04.07.2014 р. та здійснювати обчислення і виплату цієї пенсії виходячи із його вищевказаної зарплати.

Письмовою заявою від 28.04.2015 р. позивач (в особі свого представника ОСОБА_2 ) змінив позовні вимоги і просить зобов`язати вчинити вищевказані дії по відновленню його порушеного права не Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області, а Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області, у зв`язку з тим, що позивач змінив адресу проживання, наразі проживає в Старобільському районі Луганської області і отримує пенсію від Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за період з 19.10.1999 р. він отримує пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку (як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі за текстом - ЛНА на ЧАЕС), що має не менше 10 років стажу роботи за Списком № 1). В період з 27.08.1986 р. по 09.09.1986 р. він приймав участь у ЛНА на ЧАЕС, відпрацювавши у зоні відчуження ЧАЕС у серпні 1986 р. 5 днів та у вересні 1986 р. 9 днів. З 15.08.2013 р. йому була встановлена 3-я група інвалідності за захворюванням, пов`язаним з ЛНА на ЧАЕС і з цих підстав 24.09.2013 р. йому було встановлено статус учасника ЛНА на ЧАЕС 1-ї категорії. У зв`язку з цим він отримав право на призначення іншого виду пенсії пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка призначається із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, що передбачена ч.1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі за текстом - «Закону про чорнобильців»). 08.05.2014 р. Ленінська ГРЕ (підприємство, на якому він працював під час участі у ЛНА на ЧАЕС) видала йому довідку про розмір його зарплати, яка була йому фактично сплачена за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, разом з розрахунком (поясненням) до цієї довідки. 08.05.2014 р. він подав до УПФУ заяву про переведення його на інший вид пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, додавши вказану довідку про зарплату від 08.05.2014 р, і не додавши розрахунку (пояснення) до цієї довідки. УПФУ своїм рішенням від 16.05.2014 р. відмовило йому у задоволенні цієї заяви з посиланням на те, що у вказаній довідці про зарплату не було зазначено денну тарифну ставку для розрахунку зарплати і є невідповідності з даними особового рахунку позивача стосовно кількості відпрацьованих днів. 04.07.2014 р. він повторно подав до УПФУ аналогічну заяву, додавши до неї розрахунок (пояснення) до довідки про зарплату, який не був наданий 08.05.2014 р. і в якому Ленінська ГРЕ надала пояснення щодо відсутності розміру денної тарифної ставки для розрахунку зарплати і щодо кількості відпрацьованих днів. Рішенням від 14.07.2014 р. УПФУ відмовило в задоволенні цієї заяви позивача від 04.07.2014 р. з посиланням на те, що в архівній довідці про підтвердження участі позивача у ЛНА на ЧАЕС не відображено дні виїздів до зони відчуження, а в довідці про зарплату від 08.05.2014 р. не зазначено денну тарифну ставку для розрахунку зарплати і є невідповідності між довідкою про зарплату та даними особового рахунку позивача.

Позивач вважає вказане рішення УПФУ від 14.07.2014 р. протиправним з наступних причин, а саме: по-перше, дні його виїздів до зони відчуження підтверджуються довідкою військової частини (далі за текстом - в/ч) про його участь у ЛНА на ЧАЕС, яка є більш вагомим та достовірним документом, ніж архівна довідка, яка видавалася набагато пізніше; по-друге, чинне законодавство не містить положень, які б дозволяли ігнорувати заробіток за роботу в зоні відчуження ЧАЕС ; згідно чинного законодавства зарплата для розрахунку пенсії в будь-якому випадку не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми в період роботи в зоні відчуження; по-третє, розбіжностей між довідкою про зарплату та особовими рахунками насправді не існує, розмір його зарплати, зазначений в довідці про зарплату, повністю відповідає відомостям, які містяться в особових рахунках по його зарплаті.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 31.03.2015 р. було відкрито скорочене провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області та Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання перевести на інший вид пенсії.

Відповідачам була надана можливість надати свої заперечення проти цього позову та докази, якими вони обґрунтовуються. Але відповідачі не скористався цим своїм правом і у встановлений законом строк не надали суду своїх заперечень та доказів, у зв`язку з чим суд розглядає цю справу на підставі наявних у ній матеріалів в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 27.08.1986 р. по 09.09.1986 р. позивач ( ОСОБА_1 ) приймав участь у ЛНА на ЧАЕС, що підтверджується записом у його військовому квитку та довідкою в/ч 61606 від 09.02.1993 р. за № 84. Весь зазначений період (5 днів у серпні 1986 р. та 9 днів у вересні 1986 р.) позивач працював у зоні відчуження, про що прямо зазначено у вказаній довідці в/ч від 09.02.1993 р.

У вказаний період позивач працював у Ленінській ГРЕ, що підтверджується записами у його трудовій книжці.

За період з 19.10.1999 р. позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку (як учасник ЛНА на ЧАЕС, що має не менше 10 років стажу роботи за Списком № 1).

З 15.08.2013 р. позивачу була встановлена 3-я група інвалідності за захворюванням, пов`язаним з ЛНА на ЧАЕС, що підтверджується довідкою, виданою Луганською обласною МСЕК № 1 від 24.09.2013 р.

24.09.2013 р. позивачу було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та вкладка до цього посвідчення «Учасник ЛНА на ЧАЕС».

08.05.2014 р. за № 83 Ленінська ГРЕ видала позивачу «Довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках» (далі за текстом «Довідка про зарплату від 08.05.2014 р.»), в якій зазначено, що позивачу за роботу в населених пунктах зони відчуження з 01 по 09 вересня 1986 р. (за 9 днів вересня 1986 р.) була фактично виплачена заробітна плата в сумі 1 049, 32 рублів, з яких 51, 66 рублів це «100 % тарифної ставки за дні роботи в зоні відчуження», а 997, 66 рублів це суми збереженого заробітку та інших видів оплати праці за роботу в зоні відчуження, які неможливо розрахувати окремо, бо в особових рахунках по зарплаті позивача всі ці виплати зазначені загальними сумами під одним кодом нарахування «328», який означає «Оплата по середньому заробітку».

Водночас, Ленінська ГРЕ видала позивачу «Розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження (пояснення)» від 08.05.2014 р. (далі за текстом «Розрахунок (пояснення) зарплати від 08.05.2014 р.») , в якому міститься розрахунок суми зарплати позивача за роботу у зоні відчуження ЧАЕС за вересень 1986 р. та детальне пояснення стосовно нарахувань, за якими ця зарплата позивача була відображена в його особових рахунках по зарплаті та стосовно кількості днів роботи позивача в зоні відчуження, за які була нарахована ця сума зарплати.

08.05.2014 р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про переведення його на інший вид пенсії «по інвалідності ІІІ гр. ЧАЕС», до якої додав «Довідку про зарплату від 08.05.2014 р.», але не додав вищевказаного «Розрахунку (пояснення) зарплати від 08.05.2014 р.».

Рішенням від 16.05.2014 р. за № 43-304 Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області відмовив позивачу у призначенні пенсії по інвалідності ІІІ групи згідно ст. 54 «Закону про чорнобильців», зазначивши, що «Довідка про зарплату від 08.05.2014 р.» була видана позивачу з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: в архівній довідці від 29.03.2003 р. № 18479 підтверджено участь позивача у ЛНА на ЧАЕС у складі в/ч 61606, але не відображено днів виїздів до зони ліквідації аварії на ЧАЕС; у «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.» не зазначено денну тарифну ста1вку для

розрахунку зарплати позивача за період з 01.09.1986 р. по 09.09.1986 р.; є невідповідності між «Довідкою про зарплату від 08.05.2014 р.» та даними особового рахунку позивача, а саме - в особовому рахунку зазначено, що у вересні 1986 р. позивачу було сплачено 979, 66 руб. за 31 календарний день, тоді як у довідці про зарплату зазначена сума в розмірі 997, 66 руб., розрахована за 9 днів роботи в зоні відчуження.

04.07.2014 р. позивач звернувся до УПФУ із повторною заявою про переведення його на інший вид пенсії і призначення йому пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи з обчисленням цієї пенсії із його зарплати, яка фактично була йому виплачена за роботу в зоні відчуження ЧАЕС за вересень 1986 року (9 днів) в розмірі 1 049, 32 рублів (карбованців), зазначеної у «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.» з урахуванням «Розрахунку (пояснення) зарплати від 08.05.2014 р.» . До цієї заяви позивач додав вищевказаний «Розрахунок (пояснення) зарплати від 08.05.2014 р.».

Рішенням від 14.07.2014 р. Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області відмовило позивачу у призначенні пенсії по інвалідності ІІІ групи згідно ст. 54 «Закону про чорнобильців», зазначивши, що «Довідка про зарплату від 08.05.2014 р.» була видана позивачу з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: в архівній довідці від 29.03.2003 р. № 18479 підтверджено участь позивача у ЛНА на ЧАЕС у складі в/ч 61606, але не відображено днів виїздів до зони ліквідації аварії на ЧАЕС; у «Довідка про зарплату від 08.05.2014 р.» не зазначено денну тарифну ставку для розрахунку зарплати позивача за період з 01.09.1986 р. по 09.09.1986 р.; в розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження тарифна ставка складає 0, 717 руб.; є невідповідності між «Довідкою про зарплату від 08.05.2014 р.» та даними особового рахунку позивача, а саме - в особовому рахунку зазначено, що у вересні 1986 р. позивачу було сплачено 979, 66 руб. за 31 календарний день, тоді як у довідці про зарплату зазначена сума в розмірі 997, 66 руб розрахована за 9 днів роботи в зоні відчуження.

08.12.2014 р. позивач перемістився з району проведення антитерористичної операції, де знаходиться місце його постійного місця проживання (м. Брянка, мікрорайон «Молодіжний, 14/67) на нову адресу: Луганська область, Старобільський район, відділення поштового зв`язку «Садки», село Захидное, вул. Пролетарская, буд.13, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з районів проведення антитерористичної операції, виданою на ім`я позивача Управлінням соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації 09.12.2014 р. за № 934006250.

Зазначені у вказаному рішенні від 14.07.2014 р. ствердження Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області про порушенням вимог чинного законодавства при видачі «Довідки про зарплату від 08.05.2014 р.» та відсутність підстав для призначення позивачу пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи суд вважає безпідставними і не приймає їх до уваги з наступних нижченаведених підстав та причин.

Згідно з ч. 1 ст. 54 «Закону про чорнобильців» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 54 «Закону про чорнобильців» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України (далі за текстом КМУ).

Постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 був затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в другому реченні п. 1 якого містяться такі ж положення, що і в ч.1 ст. 54 «Закону про чорнобильців».

Підпунктом 4 пункту 3 вказаного «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження.

Як вже було зазначено вище, позивач працював у зоні відчуження ЧАЕС лише неповні календарні місяці (5 днів у серпні 1986 р. та 9 днів у вересні 1986 р.), тому для обчислення своєї пенсії позивач мав право обирати зарплату за один з цих неповних місяців.

Своє бажання про призначення пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи та її обчислення із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у вересні 1986 року, позивач чітко висловив у своїй письмовій заяві від 04.07.2014 р., яка була отримана Управлінням Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області. Тому Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області не мав законних підстав для залишення без розгляду законного прохання (заяву) позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 15 «Закону про чорнобильців» видача довідок про період роботи (служби) по ЛНА на ЧАЕС, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями. Довідку про розмір зарплати за роботу в зоні відчуження по ЛНА на ЧАЕС з розрахунком (поясненням) розміру цієї зарплати позивачу 08.05.2014 р. видало підприємство, на якому він працював, і яке нараховувало йому зарплату за роботу по ЛНА на ЧАЕС (Ленінська ГРЕ). Отже, Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області не мало права ігнорувати цю довідку про зарплату позивача.

Згідно з пунктом 7 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Розмір зарплати позивача, зазначений у «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.», повністю відповідає вимогам другого речення зазначеної норми права, тому що в цій довідці був зазначений саме той розмір зарплати, який позивач фактично одержав за роботу в зоні відчуження ЧАЕС за вересень 1986 р. (з 1 по 9 число) згідно відомостей, які містяться в особових рахунках по зарплаті позивача.

Посилання Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської на те, що в архівній довідці від 29.05(03).2003 р. № 18479 відсутні відомості про виїзди позивача у зону відчуження, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне: кількість днів роботи позивача у зоні відчуження ЧАЕС підтверджується довідкою на ім`я позивача від 09.02.1993 р. № 84, в якій чітко зазначено, що у вересні 1986 р. позивач працював у зоні відчуження 9 днів ; ця довідка була видана позивачу в/ч 61606, тобто безпосередньо тією установою, у складі якої позивач виконував роботи по ЛНА на ЧАЕС ; вищевказана архівна довідка від 29.05 (03).2003 р. була видана через 10 років після вказаної довідки в/ч від 09.02.1993 р. Галузевим Державним архівом Міністерства оборони України на підставі тих документів в/ч 61606, які були передані до зазначеного архіву ; документи в/ч 61606 щодо участі її особового складу у ЛНА на ЧАЕС були передані до зазначеного архіву не в повному обсязі (були знищені алфавітні книги в/ч та журнали доз опромінення, в наказах командира в/ч по стройовій частині виїзди в зони були відображені тільки кількісно (без імен)), що підтверджується архівною довідкою Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 14.03.2013 р. № 22488.

Таким чином, суд доходить висновку, що вказана довідка в/ч від 09.02.1993 р. була складена до передачі документів цієї в/ч до Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України, тобто на підставі всіх первинних документів щодо участі особового складу цієї в/ч у ЛНА на ЧАЕС. Отже ця довідка в/ч від 09.02.1993 р. є більш достовірною, ніж вищезазначена архівна довідка, яка була видана набагато пізніше - в 2003 р.

Посилання Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської на наявність розбіжностей між «Довідкою про зарплату від 08.05.2014 р.» та особовим рахунком по зарплаті позивача суд також не приймає до уваги виходячи з наступного.

Абзацом 1 пункту 17 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846 (в редакції, що діяла на момент виникнення спору) встановлено: « Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією»

Отже, в довідку про фактично сплачену зарплату можуть включатися тільки ті суми нарахувань по зарплаті, які були зазначені в особових рахунках, і тільки в такому вигляді, в якому вони були зазначені в цих особових рахунках.

В особових рахунках по зарплаті позивача за вересень та жовтень 1986 р. суми збереженого середнього заробітку за місцем основної роботи, суми кратної оплати праці за безпосередню роботу в зоні відчуження, можливих премій та інших виплат за виконання робіт по ЛНА на ЧАЕС у вересні 1986 р. не були розділені окремо, а зазначені однією (загальною) сумою за кодом «328», який означає «Оплата по середньому заробітку» (в особовому рахунку за вересень 1986 р. 979, 66 руб., за жовтень 1986 р. 18, 00 руб., а загалом 997, 66 руб.).

Тому Ленінська ГРЕ в «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.» не могла і не мала права будь-яким чином розділяти ці суми (за кодом «328»), бо це не відповідало б відомостям в особових рахунках (первинних документах). Про ці обставини Ленінська ГРЕ зазначила в примітці до «Довідки про зарплату від 08.05.2014 р.» та в «Розрахунку (поясненні) зарплати від 08.05.2014 р.».

Також в особових рахунках по зарплаті позивача не було зазначено якоїсь іншої тарифної ставки (годинної або денної), ніж годинної тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи позивача (0, 717 руб.). З цих причин Ленінська ГРЕ і не мала права в «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.» зазначати якусь іншу тарифну ставку для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження, бо це не відповідало б відомостям в особових рахунках, які є первинними документами.

Крім того, суд зазначає, що в особовому рахунку позивача за жовтень 1986 р. в рядку з платежем по коду «328» та сумою «18,00» в графі «МЦ» (місяць) зазначено «- 1», що означає нарахування за попередній місяць (тобто за вересень 1986 р.). Таким чином, нарахування позивачу зарплати за вересень 1986 р. за кодом «328» було здійснено не тільки в особовому рахунку за вересень 1986 р., але й в особовому рахунку за жовтень 1986 р. Загальна сума цих нарахувань складає 997, 66 руб. (979, 66 + 18, 00). Саме ця сума і зазначена в «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.» як загальна сума видів оплати праці позивача за дні роботи в зоні відчуження (за виключенням 100 % тарифної ставки): збереженого середнього заробітку, оплати праці за тарифними ставками, премії, інші доплати та надбавки.

В особовому рахунку позивача за вересень 1986 р. за кодом «107» також була нарахована сума в розмірі 51, 66 руб. В «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.» та в «Розрахунку (поясненні) зарплати від 08.05.2014 р.» зазначено, що ця сума є 100 % тарифної ставки за дні роботи в зоні відчуження за 9 днів вересня 1986 р. Таким чином, згідно відомостей, які містяться в особових рахунках по зарплаті позивача за вересень та жовтень 1986 р., загальна сума зарплати позивача, нарахована за дні роботи в зоні відчуження ЧАЕС, складає 1 049, 32 руб. Саме ця кінцева сума зазначена в «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.» та в «Розрахунку (поясненні) зарплати від 08.05.2014 р.».

Отже між «Довідкою про зарплату від 08.05.2014 р.» та особовими рахунками позивача насправді не існує жодних розбіжностей щодо розміру зарплати позивача за роботу в зоні відчуження у вересні 1986 р.

Крім того, суд вважає такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи, та такими, що не викликають сумнівів у достовірності, пояснення Ленінської ГРЕ (її головного бухгалтера), які містяться в «Розрахунку (поясненні) зарплати від 08.05.2014 р.», щодо дійсної (фактичної) кількості днів роботи в зоні відчуження ЧАЕС у вересні 1986 р., за які позивачу була нарахована основна частина його зарплати за кодом «328». Зокрема, суд приймає до уваги наступне :

1)
у 1986 р. не існувало спеціальних окремих кодів нарахувань (крім оплати по
середньому заробітку), за якими можна було окремо провести (нарахувати) ті види оплати праці, які необхідно було нарахувати за виконання робіт з ЛНА на ЧАЕС (кратна оплата праці за роботу у зонах небезпеки, премії та інші доплати і надбавки за виконання робіт з ЛНА на ЧАЕС) ; з цих причин всі види оплати праці за роботу в зоні відчуження ЧАЕС (окрім 100 % тарифної ставки) були нараховані позивачу за одним кодом («328»), тому кількість днів, за які були здійснені нарахування за цим кодом, також була складена в одне число, в результаті чого вийшов 31 день ;

1)
число «31» не може бути кількістю днів, протягом яких позивач виконував роботи
по ЛНА на ЧАЕС (знаходився на військових зборах по ЛНА на ЧАЕС), тому що :

· календарна кількість днів у вересні складає лише 30 днів, а робочих ще менше;
· у всіх документах, в яких відображено період участі позивача у ЛНА на ЧАЕС (військовому квитку, довідці в/ч від 09.02.1993 р., архівній довідці від 29.05 (03).2003 р.), зазначено один і той же період участі позивача у ЛНА на ЧАЕС з 27.08.1986 р. по 09.09.1986 р., тобто усього 14 календарних днів, з яких у вересні 1986 р. лише 9 днів;
· у вересні 1986 р. позивач виконував роботи не тільки по ЛНА на ЧАЕС, але й відпрацював безпосередньо по місцю своєї основної роботи (у Ленінській ГРЕ) 9 робочих днів, що підтверджується наявністю в особовому рахунку по зарплаті позивача за вересень 1986 р. нарахувань за 9 днів по іншим кодам, ніж була здійснена оплата праці за роботу в зоні відчуження (по кодам «101» та «104»).
Відповідачі не навели жодних аргументів або доказів, які б спростовували вищевказані пояснення ОСОБА_3 . Інших підстав сумніватися у достовірності даних пояснень у суду немає.

Таким чином, суд доходить висновку, що загальна сума зарплати позивача за роботу в зоні відчуження ЧАЕС у вересні 1986 р., в розмірі 1 049, 32 руб., яка зазначена у «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.», фактично була нарахована позивачу за 9 відпрацьованих днів (а не за 31 день).

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач-1 необґрунтовано відмовив позивачу у переведенні його з 04.07.2014 р. на пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи та в обчисленні цієї пенсії із розміру заробітної плати, зазначеної у «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.». Таким чином, право позивача на переведення його з 04.07.2014 р. на пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи та обчислення цієї пенсії із розміру заробітної плати, зазначеної у «Довідці про зарплату від 08.05.2014 р.», було порушено та підлягає захисту, а позовні вимоги позивача про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання перевести на інший вид пенсії, підлягають задоволенню.

Водночас суд вважає, що відновити порушене право позивача (шляхом переведення позивача на інший вид пенсії та її обчислення із розміру зарплати позивача за роботу в зоні відчуження), повинен Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області, тому що саме він наразі здійснює нарахування та виплату пенсії позивачу, а отже, фактично є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області щодо нарахування та виплати пенсії позивачу. У зв`язку з тим, що у Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області знаходиться пенсійна справа позивача, тому вирішувати всі питання, пов`язані з пенсією позивача (обчисленням її розміру, переведенням на інший вид пенсії, її перерахунком та виплатою) повинно Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 55, 94, 159-163, 183-2 КАС України, ст.ст. 15, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 7 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210, п. 17 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області, Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання перевести на інший вид пенсіїзадовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Брянка Луганської області від 14.07.2014 р. про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, та про відмову в обчисленні цієї пенсії виходячи із заробітної плати ОСОБА_1 за вересень 1986 р. в розмірі 1 049, 32 радянських рублів (0, 01049 грн.) за 9 днів, фактично відпрацьованих у зоні відчуження ЧАЕС, зазначеної у довідці про заробітну плату ОСОБА_1 від 08.05.2014 р. № 83, яку видала Ленінська геологорозвідувальна експедиція в/о «Укрвуглегеологія».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області перевести ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 04.07.2014 р. та здійснювати обчислення і виплату цієї пенсії виходячи із заробітної плати ОСОБА_1 за вересень 1986 р. в розмірі 1 049, 32 радянських рублів (0, 01049 грн.) за 9 днів, фактично відпрацьованих у зоні відчуження ЧАЕС, зазначеної у довідці про заробітну плату ОСОБА_1 від 08.05.2014 р. № 83, яку видала Ленінська геологорозвідувальна експедиція в/о «Укрвуглегеологія».

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА