Справа № 821/246/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/246/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Замостного О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департамента патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - третя особа) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3, проходив службу в Національній поліції. Наказом начальника ДПП №4551 від 05.12.2016 р. позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби з Національній поліції за вчинення дисциплінарного проступку. Вказаний наказ позивач вважає протиправним у зв'язку з тим, що з 01.05.2016р. по 01.09.2016р. він був відсутній на службі з поважних причин.

Пояснив, що 29.04.2016р. керівництвом УПП у м. Херсоні ДПП, йому оголошено наказ від 08.04.2016р. про звільнення за порушення трудової дисципліни, з яким позивач ознайомився 29.04.2016р. З 29.04.2016р. ОСОБА_3 не допущено до виконання службових обов'язків, у зв'язку із чим позивач здав начальнику відділу кадрів УПП у м. Херсоні ДПП жетон з індивідуальним особистим номером, службове посвідчення та картку- замісник табельної зброї, спецодяг та спецзасоби.

Після звільнення ОСОБА_3 виїхав на заробітки до Польщі. На протязі всього часу перебування у Польщі позивачу надходили смс-повідомлення з АТ "Державний ощадний банк України" про надходження заробітної плати.

Після повернення, ОСОБА_3 з'ясував, що його не звільнено із займаної посади, а відповідний наказ у ДПП, з яким його було ознайомлено - відсутній.

З 04.09.2016р. по 11.11.2016р. ОСОБА_3 допущено до виконання службових обов'язків без спецзасобів, службового посвідчення та жетону з індивідуальним номером. У жовтні 2016р. Позивачу видано спецодяг (службове посвідчення, жетон та спецзасоби не видані взагалі).

Позивач вважає, що службове розслідування щодо факту його відсутності на службі в період з 01.05.2016р. по 01.09.2016р. проведено поверхово, висновок про неповажність причин відсутності є неправомірним, а наказ про звільнення, в основу якого покладено вказаний висновок, є протиправним.

Також зазначив, що службове розслідування було призначено з порушенням строку.

На підставі вказаного позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції №4551 від 05.12.2016р. в частині притягнення ОСОБА_3, до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції;

- поновити позивача на посаді поліцейського 4-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції з 06.12.2016р.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з грудня 2016р. по день прийняття рішення;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь невиплачену суму грошового забезпечення за період з вересня 2016р. по грудень 2016р.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді поліцейського 4-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції з 06.12.2016р., стягнення з Департаменту патрульної поліції грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та невиплачену суму грошового забезпечення за один місяць;

- стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що на адресу Департаменту патрульної поліції з Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції надійшла доповідна записка, зі змісту якої встановлено, що на початку вересня до УПП у м. Херсоні ДПП звернувся позивач з вимогою допустити його до виконання своїх службових обов'язків, оскільки він не є звільненим зі служби в Національній поліції. У ході перевірки зазначеної інформації встановлено, що ОСОБА_3 не є звільненим зі служби в Національній поліції та продовжує перебувати на посаді поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП.

Пояснив, що наказом Департаменту патрульної поліції "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 08.04.2016 № 526 на поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції, однак зазначене дисциплінарне стягнення в передбаченому законодавством порядку реалізовано не було.

Так, 21.03.2016 ОСОБА_3 допустив порушення службової дисципліни, що виразилось у появі на службі в стані алкогольного сп'яніння. З цього приводу проведено службове розслідування за результатами якого прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції. У подальшому було підготовлено проект наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Проте, наказ по особовому складу про звільнення позивача видано не було у зв'язку з чим дисциплінарне стягнення вважається невиконаним, а позивач не звільненим.

У зв'язку з тим, що позивач не з'являвся на службі в період з 01.05.2016 р. по 01.09.2016 р., проведено службову перевірку за результатами якої позивача звільнено.

У зв'язку з вказаним вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити.

Третя особа до суду не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши подані документи, врахувавши позицію представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: ОСОБА_3 з 06.02.2016 року проходив службу в Управлінні патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції на посаді патрульного поліцейського.

Судом встановлено, що на підставі висновку службового розслідування наказом Департаменту патрульної поліції "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 08.04.2016 № 526 на поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції у зв'язку з допущенням позивачем порушення службової дисципліни, що виразилось у появі на службі в стані алкогольного сп'яніння.

29 квітня 2016 року заступником начальника ПП у м. Херсоні ДПП ОСОБА_4 ознайомлено позивача з вказаним наказом та передано вказаний наказ до сектору кадрового забезпечення УПП у м. Херсоні ДПП.

Надалі ОСОБА_3 здав до сектору кадрового забезпечення УПП у м. Херсоні нагрудний знак з індивідуальним особистим номером, службове посвідчення, картку-замісник форми № 18, однострій та спеціальні засоби. Трудова книжка з відповідними записами позивачу повернута не була.

З 27.06.2016 р. по 27.08.2016 р. ОСОБА_3 перебував за межами України.

05 вересня 2016 року позивач звернувся до начальника Управління патрульної поліції у м. Херсоні із рапортом, відповідно до якого просив допустити його до виконання обов'язків патрульного Управління патрульної поліції у м. Херсоні та надання розпорядження на видачу спецодягу, жетону, посвідчення та спецзасобів.

06 вересня 2016 року Управлінням патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції складено акт про відсутність на службі, яким зафіксовано відсутність без поважних причин на службі ОСОБА_3 у період з 01 травня по 08:00 год. 05 вересня 2016 року.

На підставі наказу Департаменту патрульної поліції "Про призначення службового розслідування" від 26.09.2016 р. № 3091 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни при оформленні звільнення зі служби в Національній поліції поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_3, за результатами якого складено висновок від 22 листопада 2016 року, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції від 23 листопада 2016 року.

Вказаним службовим розслідуванням встановлено, що після ознайомлення поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП капрала поліції ОСОБА_3 з наказом ДПП від 08.04.2016 № 526, всі матеріали було передано до сектору кадрового забезпечення УПП у м. Херсоні ДПП, а саме капітану поліції ОСОБА_5, з вини якої без поважних причин наказ не було виконано та фактично поліцейський роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП капрал поліції ОСОБА_3 не був звільнений зі служби в Національній поліції.

Пунктом 7 висновку службового розслідування вирішено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні п. 1 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного Статуту п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного Статуту, п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію", на підставі п. 8 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного Статуту, п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП капрала поліції ОСОБА_3 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), яким утворено Національну поліцію України - центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 3 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України № 580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч. 2 ст. 77 Закону України № 580-VIII).

Відповідно до абзацу 1, статті 18 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (далі по тексту - Дисциплінарний статут), дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що Департаментом патрульної поліції 08 квітня 2016 року прийнято наказ № 526 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо ОСОБА_3 При цьому, наказ по особовому складу щодо звільнення ОСОБА_3 відповідачем не приймався. За таких підстав, суд приходить до висновку, що наказ Департаменту патрульної поліції від 08.04.2016 № 526 не було реалізовано.

Отже, суд не погоджується з посиланнями позивача, що його неправомірно притягнено до дисциплінарної відповідальності, у зв'язку з тим, що він був відсутній на службі в період з 01 травня по 01 вересня 2016 року з поважних причин, оскільки фактично ОСОБА_3 у вказаний період не було звільнено та на службі він у вказаний період не перебував.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх прав.

Абзацами 9, 10, 15 статті 14 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Пунктом 12 статті 14 Дисциплінарного Статуту встановлено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Проаналізувавши матеріали справи суд встановив, що оскаржуваний наказ прийнято з урахуванням характеру проступку, обставин за яких його було вчинено, наслідки такого проступку, тобто дотримано вимоги ст. 14 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України.

На підставі вказаного, суд приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано прийнято наказ № 4551 від 05.12.2016 в частині притягнення ОСОБА_3, до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

Щодо посилання позивача на порушення строків призначення службового розслідування та строків накладення дисциплінарного стягнення суд зазначає, що порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного Статуту.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 14 Дисциплінарного Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Суд зазначає, що мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Так, позивач звернувся із рапортом до начальника УПП у м. Херсоні 05 вересня 2016 року щодо допущення його до виконання обов'язків.

Службове розслідування призначено на підставі наказу від 26 вересня 2016 року № 3091 "Про призначення службового розслідування".

Отже, строк щодо призначення службового розслідування не порушено.

Відповідно до ст. 16 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, т.в.о старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_6 було адресовано начальнику Департаменту патрульної поліції підполковнику поліції ОСОБА_7 доповідну записку від 21.10.2016 року "Про продовження строку проведення службового розслідування", відповідно до якого на підставі п.5.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС від 12.03.2013 року № 230 службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни при оформленні звільнення зі служби в Національній поліції поліцейського роті № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_3 було продовжено на один місяць.

Отже, оскільки службове розслідування розпочато 26.09.2016 року, завершене 23.11.2016 року. При цьому, наказ щодо позивача "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 4551 виданий 05.12.2016 року, тобто строки щодо проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності не порушено.

Щодо позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення суд зазначає, що вказані вимогами є похідними та також задоволенню не підлягають.

Крім того, суд враховує, що відповідно до довідки Управління патрульної поліції у м. Херсоні від 03 травня 2017 року, ОСОБА_3 не звільнений з посади поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України станом на час розгляду справи.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Суд вважає, що в даному випадку позовні вимоги ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 17, 18, 19, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 травня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 12.3