Справа № 2а/1570/2165/11
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м. Київ К/800/32977/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Нечитайла О.М., Олендера І.Я.

розглянула в письмовому провадженні касаційні скарги Приватного підприємства «Господарь» та Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2012 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2014 у справі №2а/1570/2165/2011 за позовом Приватного підприємства «Господарь» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів, -

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2012 позов Приватного підприємства «Господарь» задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси щодо не направлення до органу Державної казначейської служби України висновку про відшкодування на користь Приватного підприємства «Господарь» ПДВ в розмірі 101674,00грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Господарь» суму бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 101674,00грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1703,40грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2014 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2012 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси щодо не направлення до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновку про відшкодування на користь приватного підприємства «Господарь» 101674,00грн. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Малиновському районі м. Одеси у п'ятнадцяти денний термін, з часу отримання копії судового рішення, направити до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновок про відшкодування на користь приватного підприємства «Господарь» 101674,00грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції Приватне підприємство «Господарь» звернулось з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 27.05.2014 прийняв її до свого провадження.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 07.07.2014 прийняв її до свого провадження та об'єднав касаційні скарги Приватного підприємство «Господарь» та Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області в одне касаційне провадження.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судових справ суддею-доповідачем у даному касаційному провадженні визначено суддю Шипуліну Т.М.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2014 та залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2012.

В обґрунтування своїх вимог Приватне підприємство «Господарь» посилається на невірне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема підпункту 7.7.8 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2012 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2014 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Господарь» відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог Державна податкова інспекція у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області посилається на неповне з'ясування обставин справи та порушення судами норм матеріального права, зокрема, статті 7, 69, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у січні 2009 року податковим органом було проведено позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «Господарь» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника за вересень 2008 року, що виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у серпні 2008 року. За результатами перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 14.01.2009 про зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2008 року у розмірі 101674,00грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржене Приватним підприємством «Господарь» до суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2010, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 17.02.2011, у справі №2а-6715/09/1570 позов Приватного підприємства «Господарь» задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення №/0 від 14.01.2009.

01.03.2011 позивач звернувся до податкового органу з заявою про надання до казначейської служби висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який податковим органом надано не було.

Відповідно до частини 2 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

З аналізу вищенаведеної норми слідує, що єдиною підставою для органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, є висновок податкового органу із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за правильне погодитись з висновком суду апеляційної інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов'язання податкового органу надати казначейській службі висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню позивачу з бюджету.

Доводи касаційної скарги позивача не спростовують висновків суду апеляційної інстанції в цій частині.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції і доводи касаційної скарги відповідача.

Відповідно до частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Оскільки постанова Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2010 у справі №2а-6715/09/1570 про задоволення адміністративного позову та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 14.01.2009, відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2011 набрала законної сили, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про протиправну бездіяльність податкового органу щодо не направлення до казначейської служби висновку про відшкодування на користь позивача податку на додану вартість у розмірі 101674,00грн.

Подання податковим органом касаційної скарги на вищезазначені судові рішення не вплинуло на набрання постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2010 законної сили, в зупиненні виконання оскаржуваних судових рішень у справі №2а-6715/09/1570 ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.03.2011 відмовлено.

Таким чином, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2010 набрала законної сили 17.02.2011 та відповідно до частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для її виконання.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 222, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги Приватного підприємства «Господарь» та Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2014 у справі №2а/1570/2165/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ О.М.Нечитайло

__________________ І.Я.Олендер