Справа № П/811/1755/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року справа № П/811/1755/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Брегея Р.І., суддів Притули К.М. і ОСОБА_1, розглянувши в м.Кропивницький в порядку письмового провадження адміністративний позов приватного підприємства ТОВ ОСОБА_2 (далі Підприємство) до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі Інспекція), Державної фіскальної служби України (далі Служба) про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідачів про визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті податкової накладної та визнання останньої поданої вчасно (а.с.5-8, 88-89).

У позовній заяві Підприємство зазначає, що Служба не прийняла податкову накладну і відповідачі не змогли пояснити причини таких дій.

Водночас, клопотало про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду, мотивуючи тим, що у задоволенні першого позову відмовлено у зв'язку з неналежністю відповідача (а.с.5-8).

Служба не обґрунтувала підстав відмови у прийнятті податкової накладної.

Інспекція позов не визнала та пояснила, що немає жодного відношення до ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Реєстр).

Ухвалою суду від 16 травня 2017 року прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.87).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 06 квітня 2016 року Інспекція та Підприємство уклали договір №4 про визнання електронних документів (а.с.10-12).

Предметом договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному виді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригінал.

21 квітня 2016 року Підприємство виписало податкову накладну №276, у якій податок на додану вартість склав 2596668,75 грн. (а.с.14).

28 числа того ж місяця і року позивач спрямував податкову накладу до Реєстру (а.с.13).

Цього ж дня він отримав квитанцію, у якій зазначалось, що документ не прийнято.

У квитанції не зазначено підставу такого рішення та рекомендовано звернутись до Інспекції для з'ясування обставин.

Реєстр адмініструє виключно Служба.

Підприємство звернулось до Інспекції за роз'ясненнями, однак остання їх не надала (а.с.15).

Таких роз'яснень Інспекція не надала і суду (а.с.51).

Служба також не пояснила підстав відмови у прийнятті податкової накладної (а.с.65-66).

Разом з тим, Служба надала інформацію про суму податку на додану вартість, на яку Підприємство мало право зареєструвати у Реєстрі податкові накладні станом на 28 квітня 2016 року.

Ця сума значно перевищувала суму податку на додану вартість, яка зазначена у податковій накладній.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року позивачу відмовлено у задоволенні такого ж позову до Світловодської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (а.с.90-98).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції від 01 липня 2016 року, яким позов Підприємства задоволено, суд апеляційної інстанції зазначив, що належним відповідачем є Служба.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду за межами цього строку.

Однак, пропустив його з причини помилкового визначення відповідача під час розгляду також позову, котрий подав вчасно.

А тому, суд зробив висновок про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно приписів частини 4 статті 102 КАС України це не потребує прийняття ухвали про поновлення строку звернення до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок), відповідно до пункту 2 якого внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру.

Реєстр адмініструє виключно Служба.

А тому, позов в частині вимог до Інспекції є безпідставним.

Пунктом 9 Порядку встановлено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Служба не зазначила жодної підстави відмови у прийнятті податкової накладної.

Сума податку на додану вартість, на яку Підприємство мало право зареєструвати податкові накладні в Реєстрі, перевищувала таку ж величину у податковій накладній.

А тому, суд зробив висновок, що Служба безпідставно відмовила позивачу у прийнятті податкової накладної.

Датою її прийняття треба вважати дату відмови у вчиненні такої дії.

Таким чином, позов належить задовільнити лише в частині вимог до Служби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті та реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 28 квітня 2016 року податкової накладної приватного підприємства ТОВ ОСОБА_2 від 21 квітня 2016 року №276.

Визнати такою, що подана 28 квітня 2016 року до Єдиного реєстру податкових накладних та зареєстрована у ньому, податкову накладну приватного підприємства ТОВ ОСОБА_2 від 21 квітня 2016 року №276.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь приватного підприємства ТОВ ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2756 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя Брегей Р.І.

судді: Притула К.М.

ОСОБА_1