Справа № 2-а-9943/08/1570
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 р.Справа № 2-а-9943/08/1570

Категорія:10.3Головуючий в 1 інстанції: Аблов Є.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Дубчак Ю.В.

за участю: особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області про соціальний захист учасника бойових дій,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області (далі УПСЗН Болградської РДА), про зобов'язання виплатити разову грошову допомогу в розмірі 5410,30грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" держава повинна виплачувати їй щорічно до 05 травня разову грошову допомогу у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак, у 2006 році їй було нараховано 250 грн., у 2007 році 280 грн., у 2008 році 310 грн.

Виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком на відповідні роки, недоплата разової грошової допомоги склала: у 2006 році 1545 грн., у 2007 році - 1770,30 грн., у 2008 році - 2095 грн. і усього 5410,30 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги як учасниці бойових дій у 2007-2008 роках противоправними. Також судом стягнуто з УПСЗН Болградської РДА на користь позивача недоплачену разову грошову допомогу як учасниці бойових дій за 2007 рік у сумі 1770,30 грн., за 2008 рік у сумі 2095,00 грн., а усього 3865,30 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, УПСЗН Болградської РДА подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни учасників бойових дій (посвідчення серії АА № 106055 від 08 квітня 2008 року.

Відповідно до ч.4 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно, до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Починаючи з 2006 року і по 2008 рік включно позивачу виплачувалась одноразова щорічна грошова допомога як учаснику бойових дії, на підставі Законів України "Про державний бюджет України". Нараховані та виплачені позивачеві суми одноразової щорічної грошової допомоги за ці роки значно нижчі, ніж ті, які повинні бути нараховані відповідно до ч.5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Вирішуючи спірне питання та частково задовольняючи позовні вимог суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, статус яких має позивач, виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно частинам 1 та 4 статті 17-1 названого Закону вказану виплату здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Однак, Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", встановлено розміри виплат щорічної допомоги до пятого травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в розмірі 330 грн.

ОСОБА_2 України в періоди з 05 травня по 30 вересня 2006 року, протягом якого позивач могла отримати грошову допомогу за відповідний рік, не визнаний неконституційним. Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мали однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 05 травня учасникам бойових дій.

На підставі статті 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

За змістом ч. 3 статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведених положень Конституції України та Рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеними Законами України Про Державний бюджет України на 2006 рік фактично змінено положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який діяв у часі раніше, пріоритетними в даному випадку є положення відповідних статей Законів "Про Державний бюджет України на 2006 рік".

Із врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача в частині стягнення разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 05 травня за період 2006 року задоволенню не підлягають.

Також, згідно Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", виплати одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій до дня Перемоги, які повинні виплачуватися в 2007 році відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" були призупинені.

Однак, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року вказана вище норма Закону "Про Державний бюджет на 2007 рік" визнана неконституційною та втратила чинність.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів також вважає, що в період з 09 липня 2007 року по 30 вересня 2007 року позивач мав право отримати одноразову грошову допомогу до 05 травня за 2007 рік.

Подібні відносини склалися і в 2008 році, оскільки зміни до статті 6 Закону, що внесені пунктом 20 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України 22 травня 2008 року №10-пр/2008.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню недоплаченої щорічної грошової допомоги учасника бойових дій за 2007 та 2008 роки.

Виходячи з наведеного, колегія суддів надходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, так як всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий:

Судді: