Справа № 2-а-4354/10/2170
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 р.Справа № 2-а-4354/10/2170

Категорія:8.2.8Головуючий в 1 інстанції: Кравченко К.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

при секретарі Гарник А.С.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду за позовом до Державної податкової інспекції (далі ДПІ) у м. Херсоні про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення від 29 липня 2010 року №/0, яким їй визначені податкові зобовязання на суму 13 800,83 грн. по податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна, оскільки не отримувала доходу від продажу належного їй автомобіля Hyundai Tucson в тому розмірі, в якому його визначив відповідач в акті перевірки. Висновок акту перевірки про отримання позивачем від продажу даного автомобіля доходу в сумі 92 105,50 грн. вважає лише припущенням податкового органу, яке не підтверджено жодним доказом.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вказуючи, що вартість проданого позивачем автомобіля складала 92 105,5 грн., що підтверджується експертною оцінкою, тому з отриманого доходу позивач повинна була сплатити податок в розмірі 15%, як це передбачено Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ДПІ у м. Херсоні задоволені.

Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні №/0 від 29 липня 2010 року.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Херсоні ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПІ у м. Херсоні, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ДПІ у м. Херсоні не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

28 березня 2009 року на товарній біржі "Ва-Банк Плюс" позивач, від імені якої діяв на підставі доручення ОСОБА_4, уклав з гр. ОСОБА_5 договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1, № кузова KMНJN81BP6U361743.

За даним договором вказаний автомобіль за домовленістю сторін був проданий за 100 грн., які одержані позивачем на момент підписання цього договору.

До матеріалів справи долучена копія нотаріально посвідченої довіреності від 17 березня 2009 року, якою позивач уповноважив кількох осіб, у тому числі ОСОБА_4, експлуатувати та розпоряджатися від імені позивача автомобілем НОМЕР_1 з правом його продажу і визначенням ціни на власний розсуд.

До матеріалів справи також долучена копія квитанції філії АКБ "Імексбанк" у м. Херсоні №32 від 10 квітня 2009 року про сплату податку з доходів фізичних осіб в сумі 15 грн., в якій платником зазначений ОСОБА_4

Так ДПІ не погоджується з визначеною в біржовому договорі від 28 березня 2009 року ціною вищевказаного автомобіля в розмірі 100 грн., і вважає, що фактично позивач отримала доход від продажу цього автомобіля в сумі 92 105,5 грн., яка визначена експертною оцінкою, проведеною при постановці на облік вказаного автомобіля вже новим власником з метою визначення розміру збору на обовязкове державне пенсійне страхування, розмір якого відповідно до діючого законодавства складає 3% від вартості автомобіля.

ДПІ долучила до матеріалів справи фотокопію висновку спеціаліста №348 від 31 березня 2009 року, зі змісту якого вбачається, що судовий експерт ОСОБА_6 на підставі заяви гр. ОСОБА_5 провів оцінку автомобіля НОМЕР_1 і визначив ринкову вартість цього автомобіля в сумі 92 105,5 грн.

Спеціалісти ДПІ в обґрунтування своєї позиції, також посилається на факт сплати ОСОБА_5 до Пенсійного фонду збору на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 2 763,17 грн., що дорівнює 3% від вартості цього автомобіля, яка визначена експертом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не доведено, що податок з доходів фізичної особи при продажу автомобіля повинен сплачуватись з вартості автомобіля, яка визначена експертом, а також не доведений факт отримання позивачем доходу від відчуження транспортного засобу у розмірі 92 105,5 грн.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Преамбулою та аб.7 ч.2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що цей Закон визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів (Преамбула).

Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку оподаткування майна згідно з Законом (аб.7 ч.2 ст. 7).

Зі змісту п.1.3 ст. 1, ст. 2, п.п.12.1, 12.2 ст. 12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" та з обставин справи витікає, що дохід від продажу позивачем автомобіля підлягає оподаткуванню.

При цьому, за ставкою, встановленою п.7.1 ст. 7 Закону (15 відсотків від вартості автомобіля), оскільки позивач не сплачував державне мито до бюджету та не сплачував нотаріусу за нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу і, тому, ставка в розмірі 1 відсотка від вартості автомобіля (п.12.2 ст. 12 Закону) не застосовується.

Таким чином, відповідно до вищенаведених норм законодавства, автомобіль, проданий позивачем підлягає обовязковій оцінці з наступною сплатою податку з доходів фізичних осіб, розрахованого на її підставі.

З матеріалів справи також вбачається, що при реєстрації автомобіля його покупець сплатив до Пенсійного фонду збір на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 2 763,17 грн., що підтверджує, що ринкова вартість автомобіля складає 92 105,5 грн.

З наведеного слідує, що висновки відповідача про порушення позивачем ст.ст. 8, 12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" та про необхідність застосування до нього штрафних санкцій в розмірі 13 800,83 грн. (15% від 92 105,5 грн.) є обґрунтованими, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 до ДПІ у м. Херсоні і, відповідно, необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи судова колегія, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ДПІ у м. Херсоні про скасування податкового повідомлення-рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 29 липня 2010 року №/0.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 листопада 2011 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: