Справа № 162/2602/16-а
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5144/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Курильця А. Р., Мікули О. І.,

з участю секретаря судового засідання - Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 22 березня 2017 року у справі № 162/2602/16-а за позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку її пенсії у зв'язку із зміною розмірів посадових окладів та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії з врахуванням заробітку і стажу роботи на державній службі згідно з довідкою виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 06 грудня 2016 року № 8-14/37 у розмірі 90 відсотків з 01 грудня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому має право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівників виконавчого комітету Нововолинської міської ради, однак відповідач протиправно відмовив у здійсненні перерахунку її пенсії.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 22 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на неї, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на обставини, викладені у позовній заяві, а також на те, що внесення змін до правових норм, які регулюють відповідні правовідносини, впливає на правовідносини щодо призначення пенсій у випадку реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку уже призначених пенсій.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце його проведення, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 07 червня 2011 року отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.

06 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про перерахунок її пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 06 грудня 2016 року № 8-14/37, виданої виконавчим комітетом Нововолинської міської ради.

Листом відповідача від 12 грудня 2016 року № 6294/02-20-13 в задоволенні вказаної заяви відмовлено з посиланням на втрату чинності правовими нормами, які регулювали порядок здійснення перерахунку пенсії позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що рішення відповідача про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивача є правомірним, оскільки підстави для його проведення відсутні.

Відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31 травня 2000 року прийняв постанову № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії", згідно з пунктами 4 та 5 якої (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

Так, з 01 січня 2015 року стаття 37-1 Закону України "Про державну службу" була чинною в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України", згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка набрала чинності 15 грудня 2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії" пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Тому, з 01 січня 2015 року в Законі України "Про державну службу", а з 15 грудня 2015 року в постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії" відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Крім того, з 01 травня 2016 року набрав чинності новий Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яким встановлено інші правила пенсійного забезпечення державних службовців.

Зокрема, згідно із статтею 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який не містить норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність.

Окрім цього, 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, пунктом 5 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року.

Оскільки Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII чинний, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, суд зазначає, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

Враховуючи те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням заробітної плати з 01 січня 2015 року, а згідно з нормами Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, який набрав чинності з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 22 березня 2017 року у справі № 162/2602/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула

Повний текст судового рішення виготовлено 22 травня 2017 року.