Справа № 189/1381/16-а (2-а/189/1/17)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2017 рокусправа № 189/1381/16-а (2-а/189/1/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, ОСОБА_3, дов. від 04.10.16 р. представник

відповідача 1 : - ОСОБА_4, дов. від 18.04.17 р.,

відповідача 2 : -ОСОБА_5, дов. від 18.04.17 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 р. у справі № 189/1381/16-а (2-а/189/1/17)

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - законного представника ОСОБА_6

до Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро", ОСОБА_8

про визнання протиправним та скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №64-04/VII від 10.02.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2016 ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - законний представник ОСОБА_6, звернулись з адміністративним позовом до Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Арго», ОСОБА_8, в якому (з врахуванням уточнень позову від 06.12.2016, т.1, а. с.73-75), просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення Олександрівської сільради № 64-04/VІІ від 10.02.2016 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_8»;

- зобов'язати Олександрівську сільраду утриматись від вчинення певних дій, а саме: ухвалення рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_8, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення спору щодо встановлення межі між земельної ділянкою ОСОБА_8, та земельною ділянкою ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, Покровський район, Дніпропетровська область.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю спірного рішення міської ради, яким затверджено технічну документацію на земельну ділянку, що розроблена ОСОБА_8 всупереч судовому рішенню, яке набрало законної сили та по іншому визначає межі між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_8

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 р. у справі № 189/1381/16-а (2-а/189/1/17) у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Судом встановлено що позивачі та ОСОБА_8 є сусідами. Судові спори щодо межі між сусідніми ділянками не вирішено, питання про встановлення точної межі запропоновано сторонам здійснити користуючись нормами добросусідства. ОСОБА_8 розроблено технічну документацію на власну земельну ділянку. Дана документація затверджена спірним рішенням відповідача-1 по справі. Позивач вважає, що ОСОБА_8 протиправно при розробленні технічної документації захвачено 0,95 м землі ОСОБА_2. Дослідивши встановлені по справі обставини, та керуючись нормами чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач-1 прийняв спірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства та в межах наданої законом компетенції, з дотриманням законодавчо встановленої процедури, що й обумовило прийняття постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 р. у справі № 189/1381/16-а (2-а/189/1/17), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог.

Так, скаржник наполягає на протиправності спірного рішення відповідача-1 з огляду на те, що під час виготовлення технічної документації та прийняття рішення про затвердження даної технічної документації порушено процедуру погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами.

Порушення процедури затвердження технічної документації на думку скаржника полягає у тому, що про проведення робіт із встановлення меж земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває у користуванні ОСОБА_8, суміжні землекористувачі ОСОБА_2 будь-яким способом, зазначеним у п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Держкомітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376 - не повідомлялись; акт погодження меж земельної ділянки ОСОБА_2 - не підписували.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що лист-запрошення від 05.10.2015 № 1166 отриманий лише ОСОБА_2, який направив до ТОВ «Арго» лист з проханням перенести дату погодження меж земельних ділянок на іншу дату та час, у зв'язку з неможливість проведення вказаних геодезичних робіт з об'єктивних причин, але в порушення вимог закону, геодезичні роботи щодо узгодження меж суміжних земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не було перенесено на іншу дату та час.

Також скаржник вважає, що судом першої інстанції проігноровано, що лист-запрошення на проведення геодезичних робіт щодо узгодження меж суміжних земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 датований 05.10.2015, яким зазначалось, що вказані роботи будуть проводитися 13.10.2015, а акт прийомки-передачі межових знаків та акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) складено 28.08.2015.

Крім того, скаржник зауважує, що 06.01.2011 ОСОБА_2 як користувач земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, звернувся до землевпорядної організації - ТОВ «Арго», з метою виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність, і під час проведення топографо-геодезичних робіт було встановлено накладення меж земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_8, яке, як на час виготовлення та затвердження технічної документації ОСОБА_8, так і на час розгляду справи судом та ухвалення оскаржуваної постанови, продовжує існувати і будь-яким чином вказаний земельний спір не вирішено.

Покровська селищна рада проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що земельний спір щодо межі між присадибними земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_8 по суті вирішено, шляхом прийняття рішення № 304-23/VІ від 26.12.2013, порядок погодження меж землі на законодавчому рівні не визначений.

За твердженням відповідача-2 погодження меж є виключно допоміжною (дуже малоефективною) стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою лише на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок; відмова у наданні згоди на погодження меж земельної ділянки суміжними землекористувачами є формою реалізації свого права; погодження було прийнято і враховано сільрадою, орган місцевого самоврядування повинен виходити не із самого факту відмови підписання актів (погодженні межі), а із мотивів відмови, які на думку відповідача-2 - відсутні.

Крім того, відповідач-2 зазначає, оскаржуваним рішенням Олександрівської сільради від 10.02.2016 № 64-04/VІІ права та законні інтереси позивачів порушені не були в результаті встановлення меж земельної ділянки суміжному землекористувачу ОСОБА_8, розмір земельної ділянки позивачів не зменшився порівняно з даними земельно-кадастрової книги.

Зазначені правові позиції представниками сторін підтверджено і в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що родина ОСОБА_2 (т.1, а. с.89) користується земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, АДРЕСА_2, а ОСОБА_8 користується земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, АДРЕСА_1, тобто вказані особи являються суміжними землекористувачами, між якими існує земельний спір щодо розміру земельних ділянок, який неодноразово вирішувався як Олександрівською сільрадою, так і судом.

Обставини справи в хронології розвитку свідчать про наступне:

06.05.2010 Комісією з посадових осіб Олександрівської сільради та Держкомзему у Покровському районі складено Акт обміру та встановлення межі, яким встановлено:

- між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_8 чітко видно межу на відстані 0,95 м від будинку ОСОБА_8 і розділяє два подвір'я, а на земельних ділянках, які засаджуються сільськогосподарськими культурами чітко видно межу - частина земельної ділянки, що залишена громадянами заросла пирієм.

- згідно обміру присадибних земельних ділянок виявлено: по ЗКК у ОСОБА_2 числиться 0,32 га, а фактично 0,34 га, у ОСОБА_8 по ЗКК числиться 0,40 га, а фактично 0,43 га; з обміру видно, що в обох громадян площі земельних ділянок збільшені (т.1, а. с.82).

У протоколі Узгоджувальної комісії про розгляд спору з приводу встановлення межі між присадибними земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_8 від 14.09.2010 зазначено, що, врахувавши обставини спору, щільність забудови господарських будівель, земельно-кадастрову документацію, яка наявна у сільраді, постановлено:

- рекомендувати оптимальний варіант, який запропонував сам землекористувач ОСОБА_2, а саме: встановлення межі між суміжними землекористувачами відповідно до схематичного плану, який додається до протоколу (т.1, а. с.84);

- землекористувачам в подальшому рекомендується погодити межу на місцевості і замовити виготовлення державних актів на земельні ділянки. Суміжним землекористувачам рекомендовано дотримуватись правил добросусідства, передбачених ЗК України, та доведених до відома сторін спору (т.1, а. с.83).

Листом Відділу Держкомзему у Покровському районі від 24.12.2010 № 40-2207, з огляду на скарги ОСОБА_2, рекомендовано Олександрівській сільраді призначити повторну комісію для вирішення земельного спору (т.1, а. с.85).

У відповідь листом від 27.12.2010 № 694 Олександрівською сільрадою повідомлено Відділ Держкомзему у Покровському районі про те, що призначити повторну комісію для вирішення земельного спору щодо встановлення межі між присадибними земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_8 недоцільно, оскільки комісією вже пропонувалось декілька варіантів встановлення межі між присадибними ділянками, і один із варіантів запропонував сам ОСОБА_2, і з цим варіантом погодилась ОСОБА_8, але протокол узгоджувальної комісії ОСОБА_2 та ОСОБА_6 підписувати відмовились (т.1, а. с.86).

20.01.2011 на засіданні Комісії по вирішенню спірного земельного питання щодо встановлення межі між землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було запропоновано:

- відділу Держкомзему у Покровському районі притягнути до адміністративної відповідальності землекористувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_8 за самовільно зайняті земельні ділянки;

- запропоновано три варіанти встановлення межі між присадибними земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_8 для врегулювання земельного спору та складена схема з нанесенням запропонованих варіантів меж для вирішення земельного спору між суміжними землекористувачами вказаних осіб (т.1, а. с.87, 88).

16.05.2013 Покровським районним судом Дніпропетровської області винесено рішення у справі № 2-117/11(2/189/3/13), яким:

- відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні нею житловим будинком та земельною ділянкою шляхом зобов'язання Олександрівської сільради встановити межі спірних земельних ділянок на відстані 1.0 м., усунення перешкоди у користуванні нею житловим будинком та земельною ділянкою шляхом зобов'язання ОСОБА_2 демонтувати паркан на території земельної ділянки, що належить ОСОБА_8, усунення перешкоди у користуванні нею житловим будинком та земельною ділянкою шляхом зобов'язання відповідача обрізати гілки дерев, які проникають на територію земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_8;

- відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 щодо усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою в с.Олександрівка АДРЕСА_2, шляхом зобов'язання ОСОБА_8 прибрати будівельну цеглу, будівельне сміття з земельної ділянки та провести водовідведення атмосферних опадів від свого житлового будинку (т.1, а. с.7-11).

Вказана відмова мотивована судом тим, що питання відновлення меж вже вирішувалось комісіями і надана відповідь щодо неможливості встановлення межі, а інші позовні вимоги, заявлені сторонами, є передчасними.

При цьому у даному рішенні суду у справі 2-117/11(2/189/3/13), серед іншого, встановлено, що у висновку судової будівельно-технічної експертизи на питання ухвали суду щодо відповідності меж ділянок технічній документації, варіантів приведення меж у відповідність з технічною документацією, варіантів поділу землі між власниками земельних ділянок зазначено, що дані питання неможливо вирішити, так як невідома точка від якої проводились обміри на час виділення земельних ділянок під будівництво, визначення меж відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, місцевих органів землевпорядкування, що мають відповідні спеціальності або до організацій що мають право на проведення геодезичних вимірювань та складання відповідної документації (т.1, а. с.16-22).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.07.2013 вищевказане рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 у справі №2-117/11(2/189/3/13) залишено без змін (т.1, а. с.12-14).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.09.2013 ОСОБА_2 відмовлено у відкритті касаційного провадження (т.1, а. с.15).

Так, рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 у справі № 2-117/11(2/189/3/13) набрало законної сили у відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України, згідно з якою рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

28.10.2013 Олександрівською сільрадою прийнято рішення № 287-22/VІ, яким ухвалено надати можливість вирішити питання встановлення межі між присадибними ділянками по АДРЕСА_1 (ОСОБА_8) і по АДРЕСА_2 (ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13) добровільно, по-добросусідському (т.1, а. с.106).

26.12.2013 Олександрівська сільрада, розглянувши, зокрема, вищезазначені рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2013 та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.07.2013, прийняла рішення № 304-23/VІ "Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між присадибними земельними ділянками громадян ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та громадянкою ОСОБА_8", яким, серед іншого, ухвалено:

- встановити і затвердити межу між присадибними земельними ділянками громадянки ОСОБА_8, що знаходиться в АДРЕСА_1 і громадян ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що знаходиться в АДРЕСА_2 прямолінійно на відстані - 0,95 м від кутів житлового будинку, господарських будівель і споруд починаючи від «червоної лінії» початку присадибних земельних ділянок і до кінця присадибних земельних ділянок вищевказаних громадян;

- землекористувачам ОСОБА_8 та ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 замовити розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у відповідних організаціях і встановити межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) в тому числі межу між присадибними земельними ділянками на підставі розробленої документації (т.1, а. с.107).

ОСОБА_2 оскаржено вищевказане рішення Олександрівської сільськради від 26.12.2013 № 304-23/VІ у судовому порядку.

17.03.2014 Покровським районним судом Дніпропетровської області винесено постанову у справі № 189/30/14-а(2-а/189/8/14), якою у задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування рішення Олександрівської сільськради від 26.12.2013 № 304-23/VІ відмовлено (т.1, а. с.108-110).

Вказана постанова суду мотивована відсутністю порушень при прийнятті рішення Олександрівської сільради від 26.12.2013, оскільки розмір земельної ділянки ОСОБА_2 не змінився, крім того рішення прийнято в межах компетенції сільради.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України постанова Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2014 у справі № 189/30/14-а(2-а/189/8/14) залишена без змін (т.1, а. с. 111-113).

Так, постанова Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2014 у справі № 189/30/14-а(2-а/189/8/14) набрала законної сили у відповідності до ч.5 ст.254 КАС України, згідно з якою постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Листом ТОВ "Арго" № 289 від 12.06.2014 у відповідь на запит Олександрівської сільради, останню повідомлено про те, що 11.01.2011 відбувся обмір земельної ділянки ОСОБА_2, а також суміжної земельної ділянки - ОСОБА_8; технічна документація ОСОБА_2 не виготовлялась з огляду на спір щодо суміжних меж між вказаними особами; для вирішення спірного питання ТОВ "Арго" складено збірні кадастрові плани у кількості 3 шт. (т.1, а. с. 105).

Наприкінці 2015 р. на виконання рішення Олександрівської сільради від 26.12.2013 № 304-23/VІ ТОВ «Арго» на замовлення ОСОБА_8 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по АДРЕСА_1, земельній ділянці присвоєний кадастровий номер (т.1, а. с.199-225).

При цьому ТОВ "Арго" направлено Левенцям лист від 05.10.2016 № 1166, яким останніх повідомлено, що 13.10.2015 о 14.00 год. за адресою: АДРЕСА_1, за заявою ОСОБА_8 будуть встановлюватись межові знаки, в зв'язку чим необхідна присутність суміжних землекористувачів, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1. При цьому роз'яснено, що в разі відсутності суміжних землекористувачів межі вважаються погодженими (т.1, а. с.127).

Отримання вказаного листа адресатом до 13.10.2015 підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення і не заперечується позивачами (т.1, а. с.128).

13.10.2015 комісією з депутатів Олександрівської сільради складено акт , яким зафіксовано, що землекористувачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 повідомлені про час встановлення межових знаків, але були відсутніми, а ОСОБА_6 відмовився підписувати акт встановлення меж земельної ділянки в натурі і погоджувати межу (т.1, а. с.129).

Крім того, матеріали справи свідчать, що наприкінці 2015 р. на виконання рішення Олександрівської сільради від 26.12.2013 № 304-23/VІ ТОВ «Арго» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по АДРЕСА_2 для ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (т.1, а. с.226-243).

На засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, навколишнього середовища, екології та благоустрою від 15.01.2016 вирішено:

- погодити акт встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання (погодити межі земельної ділянки) без підписів суміжних землекористувачів ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в зв'язку з безпідставною відмовою їх підписувати і погоджувати та відсутністю суміжних землекористувачів на час встановлення межових знаків;

- в зв'язку з відмовою суміжних землекористувачів ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підписувати акт встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, здійснювати приватизацію присадибної земельної ділянки ОСОБА_8, що знаходиться в АДРЕСА_1, без підписів суміжних землекористувачів (т.1, а. с.130, 131).

10.02.2016 на сесії Олександрівської сільради прийнято рішення № 64-04/VІІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_8», яким затверджено ОСОБА_8 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею - 0,2500 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 (т.1, а. с.5).

ОСОБА_2, вважаючи зазначене рішення Олександрівської сільради № 64-04/VІІ від 10.02.2016 стосовно затвердження ОСОБА_8 технічної документації із землеустрою незаконним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав:

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції за доводами скаржника, у відповідності до вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.195 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 з огляду на наступне:

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч.3 ст.2 КАС України з урахуванням закріпленого ст.9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 № 280/97-ВР (в редакції на момент винесення спірного рішення, далі - Закон №280) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Також у відповідності до п.п «а» «б», «в», «й», «к» ч.1 ст.12 ЗК України (в редакції на момент винесення спірного рішення) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Стаття 186 ЗК України визначає порядок погодження і затвердження документації із землеустрою, згідно з ч.14 якої технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується:

Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності;

власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

При цьому за приписами ч.1 ст.59 Закону № 280 рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку, що, приймаючи акт у формі спірного рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.02.2016 № 64-04/VІІ, Олександрівська сільрада діяла в межах повноважень та у спосіб, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України.

Згідно з доводами скаржника відповідачем-1 порушено саме процедуру погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами під час виготовлення технічної документації та прийняття рішення про затвердження даної технічної документації.

Так, скаржник зазначає, що вищевказаний лист-запрошення від 05.10.2015 № 1166 був отриманий лише ОСОБА_2, який направив до ТОВ «Арго» лист з проханням перенести дату погодження меж земельних ділянок на іншу дату та час, у зв'язку з неможливістю проведення вказаних геодезичних робіт з об'єктивних причин, але в порушення вимог закону, геодезичні роботи щодо узгодження меж суміжних земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не було перенесено на іншу дату та час.

Колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на наступне:

У відповідності до п.1.2 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Держкомітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686 (далі - Інструкція № 376), встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

За визначенням п.1.3 Інструкції № 376 у цій Інструкції терміни вживаються у такому значенні:

виконавець - юридична особа, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа-підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником;

замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У відповідності до положень п.3.12 Інструкції № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Тобто, Інструкцією № 376 не забороняється здійснення закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без присутності землекористувачів суміжних земельних ділянок, якщо такі землекористувачі були заздалегідь належним чином повідомлені про час проведення цих робіт.

Вищенаведені обставини справи свідчать, що ОСОБА_2 (у т. ч. і ОСОБА_2) рекомендованим листом повідомлялись про те, що 13.10.2015 о 14.00 год. за адресою: АДРЕСА_1, будуть встановлюватись межові знаки, отримання якого адресатом до 13.10.2015 позивачем не заперечується, чим підтверджується належне, у відповідності до вимог п.3.12 Інструкції № 376, повідомлення розробником технічної документації - ТОВ «Арго», про дату, час та місце встановлення межових знаків позивача.

При цьому матеріали справи не містять доказів наявності об'єктивних причин які б свідчили про неможливість присутності ОСОБА_2 під час встановлення межових знаків. Таких причин заявником апеляційної скарги не зазначено і в судовому засіданні.

Також колегія суддів звертає увагу, що за приписами ст.6 КАС України право на звернення до адміністративного суду з відповідним позовом виникає у особи у разі, якщо така особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачається не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

Так, позивач, зазначаючи, що геодезичні роботи щодо узгодження меж суміжних земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не було перенесено на іншу дату та час, в порушення вимог закону, не визначив конкретну норму чинного законодавства, яку було порушено у даному випадку.

Тобто позивачем не зазначені правові підстави, які б свідчили про правомірність доводів щодо незаконного незадоволення прохання ОСОБА_2 щодо перенесення встановлення межових знаків на іншу дату та час.

З аналогічних мотивів не зазначення позивачем правових підстав, колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про те, що в листі-запрошенні на проведення геодезичних робіт щодо узгодження меж суміжних земельних ділянок від 05.10.2015 № 1166 зазначалось, що вказані роботи будуть проводитися 13.10.2015, в той час як акт прийомки-передачі межових знаків та акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) було складено 28.08.2015 (т.1, а. с.218, 219).

Скаржником не тільки не наведено норму чинного законодавства, яка порушується вказаними обставинами, а й не зазначено які негативні правові наслідки безпосередньо для позивача мали ці обставини.

Крім того, колегія суддів зауважує, що наведені доводи скаржника стосуються технічної документації із землеустрою, виготовлення якої не відноситься до повноважень органу місцевого самоврядування, а відтак процедура виготовлення технічної документації (про порушення якої зазначає скаржник) не може бути порушена відповідачем-1 - Олександрівською сільрадою.

Як вбачається з приписів ст.186 ЗК України, до повноважень відповідача-1 відноситься лише затвердження такої технічної документації.

При цьому скаржник, не навів жодної норми чинного законодавства, яка б свідчила про порушений відповідачем-1 порядок затвердження технічної документації із землеустрою при ухваленні спірного рішення.

Стосовно доводів скаржника про встановлення ще у 2011 р., під час проведення топографо-геодезичних робіт, накладення меж земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_8, яке, як на час виготовлення та затвердження технічної документації ОСОБА_8, так і на час розгляду справи судом та ухвалення оскаржуваної постанови, продовжує існувати і будь-яким чином вказаний земельний спір не вирішено, колегія судді зазначає наступне:

Вищенаведені обставини справи свідчать про те, що межі між присадибними земельними ділянками громадянки ОСОБА_8, що знаходиться в АДРЕСА_1 і громадян ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що знаходиться в АДРЕСА_2, встановлені і затверджені рішенням Олександрівської сільради від 26.12.2013 № 304-23/VІ, яке було предметом оскарження у адміністративній справі № 189/30/14-а(2-а/189/8/14) за позовом ОСОБА_2, у задоволенні якого останньому відмовлено.

Стаття 72 КАС України визначає підстави для звільнення від доказування, згідно частини 1 якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Так, з огляду на приписи ч.1 ст.72 КАС України та на те, що вказана постанова у справі № 189/30/14-а(2-а/189/8/14) набрала законної сили у відповідності до приписів ч.5 ст.254 КАС України, чинними є встановлені і затверджені межі між присадибними земельними ділянками ОСОБА_8 та ОСОБА_2, затверджені рішенням Олександрівської сільради від 26.12.2013 № 304-23/VІ, і тому обставини щодо накладення меж земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не підлягають дослідженню у межах даної адміністративної справи.

Таким чином, наведені скаржником доводи не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу постанови суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність інших доводів скаржника щодо протиправності спірного рішення відповідача-1 № 64-04/VІІ від 10.02.2016 стосовно затвердження ОСОБА_8 технічної документації із землеустрою, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 і підстави для скасування постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2017 у даній справі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 р. у справі № 189/1381/16-а (2-а/189/1/17) - залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 р. у справі № 189/1381/16-а (2-а/189/1/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко