Справа № 808/3686/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року (о 12 год. 10 хв.) Справа № 808/3686/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів»

до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» (далі позивач або ТОВ «ЗЗГТВ») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.06.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 3 680 710,00 грн., в тому числі за основним платежем 2 944 568,00 грн., штрафні санкції 736 142,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладені між позивачем та ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф» правочини відповідають вимогам чинного законодавства України та своїми наслідками спричинили зміни у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими. Факт виконання господарських зобовязань підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами-постачальниками враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності. Беручи до уваги вищенаведене, висновки податкового органу про нереальність вчинення господарських операцій з вищезазначеними контрагентами є протиправними, у звязку із чим, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, про що подала до суду письмові заперечення, відповідно до яких вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що прийнято з додержанням вимог діючого законодавства, у звязку з чим просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зокрема зазначила, що господарські операції з ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф» не мали реального товарного характеру з чого випливає, що право на формування податкового кредиту у позивача відсутнє. У звязку із чим, в порушення п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України ТОВ «ЗЗГТВ» занижено податокна додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 2 944 568 грн.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «ЗЗГТВ» () зареєстроване 18.05.20101 за № 1 027267 як субєкт підприємницької діяльності юридична особа за адресою: 69063, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Чапаєва, будинок 16. Основним видом діяльності позивача є: 22.19 Виробництво інших гумових виробів (т.1 а.с.7).

У період з 23.05.2016 по 27.05.2016, на підставі направлень № № 61, 62 від 23.05.2016 та наказу № 168 від 18.05.2016, відповідно до пп.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, фахівцями ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ЗЗГТВ» з питань, своєчасності, повноти, достовірності нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «Бостар» () за вересень 2015 року, ТОВ «Полісбуд» () за листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, ТОВ «Юрком Голд» () за листопад 2015 року, грудень 2015 року, ТОВ «Фортуна Лайф» () за листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, за результатами якої складено Акт № 1027/08-27-14-2/37087857 від 03.06.2016 (т.1 а.с.14-41).

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЗЗГТВ» вимог п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI (із змінами та доповненнями), що привезло до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 2 944 568 грн., у т.ч.: за вересень 2015 року на суму 482 500 грн., за листопад 2015 року на суму 557 167 грн., за грудень 2015 року на суму 999 467 грн., за січень 2016 року на суму 751 467 грн., за лютий 2016 року на суму 153 967 грн.

Вказані висновки обґрунтовані тим, що перевіркою не підтверджено фактичне отримання позивачем від ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф» товарів. Операції ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, у звязку із цим, посадові особи вищезазначених контрагентів позивача не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, віддаленості контрагентів один від одного. Податковим органом зроблено висновок про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні.

На підставі Акту перевірки № 1027/08-27-14-2/37087857 від 03.06.2016, відповідачем винесено скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 23.06.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 3 680 710 грн., в тому числі за основним платежем 2 944 568 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 736 142 грн. (т. 1 а.с.12).

Не погоджуючись із винесеним рішенням, позивачем подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 23.06.2016 №, яка рішенням ДФС України № 23292/6/99-99-11-01-01-25 від 28.10.2016 залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.1 а.с.44-48).

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 23.06.2016 №, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про його скасування.

Так, судом встановлено, що між ТОВ «ЗЗГТВ» (Покупець) та ТОВ «Бостар» (Постачальник) укладено Договори поставки № 0109 від 01.09.2015, № 0909 від 09.09.2015, № 1109 від 11.09.2015, умови та зміст яких є аналогічними, за якими Постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобовязується прийняти товар у власність і своєчасно його сплачувати. Найменування, асортимент та кількість товару визначаються у Додатку 1 до Договору, який спільно складається та узгоджується сторонами, який є його невідємною частиною. Прийом та передача товару відбувається згідно з видатковими накладними, в яких відображена кількість та ціна товару, що продається. Поставка товару здійснюється за рахунок Покупця. Якість товару повинна бути засвідчена необхідними сертифікатами якості або відповідності, котрі Постачальник зобовязаний передати Покупцю в момент передачі товару. Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до листопада 2015 року, однак в будь-якому разі до його виконання сторонами своїх зобовязань у повному обсязі (т.2 а.с.141-149).

Реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків повністю підтверджуються первинними та іншими документами, які надані позивачем до матеріалів справи, а саме: видатковими накладними (т.2 а.с.150-151, 154, 156, 157-158, 160, 162), товарно-транспортними накладними (т.2 а.с.152-153, 155, 156, 159, 161, 163-164), банківськими виписками (т. 2 а.с.2-7).

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківський рахунок ТОВ «Бостар», що підтверджується відповідними документами, наявними в матеріалах справи.

Постачання товару здійснювалось на замовлення позивача ОСОБА_3, на підставі цивільно-правового договору № 5 від 01.09.2015, на підтвердження виконання якого позивачем до матеріалів справи надано акт прийому надання послуг до від 16.09.2015, прибутковий ордер № 188а від 11.09.2015 та довіреність.

Між ТОВ «ЗЗГТВ» (Покупець) та ТОВ «Юрком Голд» (Постачальник) укладено Договори поставки № 0211ю від 02.11.2015, № 0212ю від 01.12.2015, № 1612ю від 16.12.2015, умови та зміст яких є аналогічними, за якими Постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобовязується прийняти товар у власність і своєчасно його сплачувати. Найменування, асортимент та кількість товару визначаються у Додатку 1 до Договору, який спільно складається та узгоджується сторонами, який є його невідємною частиною. Прийом та передача товару відбувається згідно з видатковими накладними, в яких відображена кількість та ціна товару, що продається. Поставка товару здійснюється за рахунок Покупця. Якість товару повинна бути засвідчена необхідними сертифікатами якості або відповідності, котрі Постачальник зобовязаний передати Покупцю в момент передачі товару. Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 30 грудня 2015 року, однак в будь-якому разі до його виконання сторонами своїх зобовязань у повному обсязі (т.2 а.с.47-52).

Реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків повністю підтверджуються первинними та іншими документами, які надані позивачем до матеріалів справи, а саме: видатковими накладними (т.2 а.с.53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71, 73, 75), товарно-транспортними накладними (т.2 а.с.54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74, 76), банківськими виписками (т. 2 а.с.8, 10,11, 14-19).

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківський рахунок ТОВ «Юрком Голд», що підтверджується відповідними документами, наявними в матеріалах справи.

Постачання товару здійснювалось на замовлення позивача ОСОБА_3, на підставі цивільно-правового договору № 6 від 02.11.2015, на підтвердження виконання якого позивачем до матеріалів справи надано акт прийому надання послуг до від 17.11.2015, прибутковий ордер № 243а від 04.11.2015 та довіреність.

Між ТОВ «ЗЗГТВ» (Покупець) та ТОВ «Фортуна Лайф» (Постачальник) укладено Договори поставки № 0312ф від 01.12.2015, № 1201ф від 12.01.2016, № 0311ф від 02.11.2015, умови та зміст яких є аналогічними, за якими Постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобовязується прийняти товар у власність і своєчасно його сплачувати. Найменування, асортимент та кількість товару визначаються у Додатку 1 до Договору, який спільно складається та узгоджується сторонами, який є його невідємною частиною. Прийом та передача товару відбувається згідно з видатковими накладними, в яких відображена кількість та ціна товару, що продається. Поставка товару здійснюється за рахунок Покупця. Якість товару повинна бути засвідчена необхідними сертифікатами якості або відповідності, котрі Постачальник зобовязаний передати Покупцю в момент передачі товару. Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 30 грудня 2015 року, однак в будь-якому разі до його виконання сторонами своїх зобовязань у повному обсязі (т.2 а.с.77-80, 120-122).

Реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків повністю підтверджуються первинними та іншими документами, які надані позивачем до матеріалів справи, а саме: видатковими накладними (т.2 а.с.123, 125, 127, 129, 131, 133, 135, 137, 139), товарно-транспортними накладними (т.2 а.с.124, 126, 128, 130, 132, 134, 136, 138, 140), банківськими виписками (т. 2 а.с.8-11).

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківський рахунок ТОВ «Фортуна Лайф», що підтверджується відповідними документами, наявними в матеріалах справи.

Постачання товару здійснювалось на замовлення позивача ОСОБА_3, на підставі цивільно-правових договорів № 7 від 01.12.2015, № 1 від 01.12.2016, № 6 від 02.11.2015 на підтвердження виконання якого позивачем до матеріалів справи надано акт прийому надання послуг до від 25.12.2015, прибутковий ордер № 245а від 04.11.2015 та довіреність.

Між ТОВ «ЗЗГТВ» (Покупець) та ТОВ «Полісбуд» (Постачальник) укладено Договори поставки № 0112п від 01.12.2015, № 1312нф від 16.12.2015, № 0411п від 02.11.2016, № 1512п від 16.12.2015, № 1301п від 13.01.2016, № 1401пс від 13.01.2016 умови та зміст яких є аналогічними, за якими Постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобовязується прийняти товар у власність і своєчасно його сплачувати. Найменування, асортимент та кількість товару визначаються у Додатку 1 до Договору, який спільно складається та узгоджується сторонами, який є його невідємною частиною. Прийом та передача товару відбувається згідно з видатковими накладними, в яких відображена кількість та ціна товару, що продається. Поставка товару здійснюється за рахунок Покупця. Якість товару повинна бути засвідчена необхідними сертифікатами якості або відповідності, котрі Постачальник зобовязаний передати Покупцю в момент передачі товару. Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 30 грудня 2015 року та до 30 березня 2016 року, однак в будь-якому разі до його виконання сторонами своїх зобовязань у повному обсязі (т.2 а.с.79-91).

Реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків повністю підтверджуються первинними та іншими документами, які надані позивачем до матеріалів справи, а саме: видатковими накладними (т.2 а.с.92, 94, 96, 98, 100, 102, 104, 106, 108, 109, 111, 112, 114-115, 117-118), товарно-транспортними накладними (т.2 а.с.93, 95, 97, 99, 101, 103, 105, 107, 110 113, 116, 119), банківськими виписками (т. 2 а.с.8-22, 26-28).

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківський рахунок ТОВ «Полісбуд», що підтверджується відповідними документами, наявними в матеріалах справи.

Постачання товару здійснювалось на замовлення позивача ОСОБА_3, на підставі цивільно-правових договорів № 7 від 01.12.2015, № 1 від 01.12.2016, № 6 від 02.11.2015 на підтвердження виконання якого позивачем до матеріалів справи надано акт прийому надання послуг до від 25.12.2015, прибутковий ордер № 244а від 04.11.2015 та довіреність.

Крім того, судом встановлено, що придбаний товар у контрагентів-постачальників використано позивачем у власній господарській діяльності при виробництві готової продукції.

Таким чином, поставка товару від ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф» товарів. Операції ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф», його отримання позивачем, здійснення розрахунків, оприбуткування товару, використання у власній господарській діяльності підтверджується наданими позивачем видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжним дорученнями, які також були досліджені під час проведеної перевірки.

За вказаних обставин суд вважає висновки податкового органу щодо не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з постачання товару, з чого випливає право позивача на формування податкового кредиту необґрунтованими.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобовязаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, вимоги до первинних документів викладені у частині 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пункту 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків іі надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, то він не містить жодних посилань податкового органу про те, що податкові накладні, на підставі яких позивачем здійснено формування податкового кредиту, не відповідають вимогам чинного законодавства, у звязку з чим суд вважає, що позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальний зміст господарських операцій, що в свою чергу підтверджує правомірність формування платником податку податкового кредиту за такими операціями.

Крім того, позивачем доведено реальність операцій з отримання товару від ТОВ «Меркурій і компанія», документи, які підтверджують постачання такого товару та його подальше оприбуткування, надані представником позивача в судовому засіданні та містяться в матеріалах справи.

Зазначені документи були надані також до перевірки, про що також зазначено в акті перевірки.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статті 183 цього Кодексу.

Доказів анулювання свідоцтв платника ПДВ ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф» податковим органом суду не надано, у звязку з чим не має підстав для позбавлення позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сум податку сплачених при придбанні товару.

Окрім того, Податковий кодекс України для платників податків не передбачає ані обовязок, ані право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності, реєстрації платником податків, «податкових взаємовідносин» з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що факт здійснення господарської операції з постачання товару ТОВ «ЗЗГТВ» від ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф» відображений у повному обсязі у бухгалтерському і податковому обліку позивача, що зафіксовано також актом перевірки, та підтверджує її реальність.

Щодо посилань в Акті перевірки на відсутність реальної можливості здійснення поставок товару через відсутність у постачальників майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, що було встановлено з наданої податкової інформації, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

При придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов'язку понести за це відповідальність.

Щодо твердження податкового органу стосовно неможливості встановити походження отриманого товару, що було встановлено з наданої податкової інформації суд зазначає, що відсутність необхідних документів у податкового органу не свідчить про порушення податкового законодавства позивачем та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності ТОВ «ЗЗГТВ», вказані обставини не впливають на формування сум податкових зобовязань.

Окрім того, в акті перевірки податковим органом зазначено, що відносно контрагентів постачальників позивача порушено кримінальні провадження. Суд не бере до уваги посилання податкового органу в акті перевірки на існуючі досудові розслідування відносно контрагентів постачальників ТОВ «ЗЗГТВ» в рамках відкритих кримінальних проваджень, покладаючи зазначену інформацію в основу висновків про нереальність господарських операцій між контрагентами постачальниками та позивачем, з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість збирання доказів судом з власної ініціативи.

Ухвалою суду від 19.12.2016 судом витребувано у Центрального офісу великих платників податків ДФС докази щодо стану розслідування кримінальних проваджень № 0000014 відносно ТОВ «Бостар» (), ТОВ «ПОЛІСБУД» (), ТОВ «ЮРКОМ ГОЛД» (), ТОВ «ФОРТУНА ЛАЙФ» (); №0000070 щодо ТОВ «Бостар» (); №0000269 щодо ТОВ «Бостар» () та ТОВ «ЮРКОМ ГОЛДЖ» ().

Крім того, у ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області витребувано докази щодо стану розслідування кримінального провадження №0000709 стосовно ТОВ «ПОЛІСБУД» ().

На виконання Ухвали суду від 19.12.2016 про витребування доказів, Офісом великих платників податків ДФС надіслано лист № 384/9/28-10-10-22 від 20.01.2017 (вх. № 1803 від 23.01.2017), яким повідомлено про те, що слідче управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000269 від 22.09.2015 (обєднано з кримінальним провадженням за № 0000014 від 20.01.2016). за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч.3 ст. 212 КК України. В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000269 встановлено, що невстановлені особи створили субєкти підприємницької діяльності (юридичні особи) ТОВ «Бостар» (), ТОВ «Юрком Голдж» (), ТОВ «Іліфіос-Груп» (), ТОВ «Юртан» (), ТОВ «СП Трейд» (), ТОВ «ОСОБА_4 Мет» (), ТОВ «Декаданс Бізнес» () та ТОВ «Амарант груп» () з метою покриття незаконної діяльності.

Листом № 1977/9/28-10-23-03 від 14.03.2017 (вх. № 8175 від 20.03.2017) Офісом великих платників податків ДФС повідомлено, що у кримінальному провадженні № 0000269 відносно ТОВ «Полісбуд» () та ТОВ «Фортуна Лайф» () відомості в ЄРДР не вносились.

Листом ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області (вх. № 8173 від 20.03.2017) повідомило суд, що кримінальне провадження №0000709 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1,3 ст. 212 Кримінального кодексу України не у відношенні ТОВ «Полісбуд», а у відношенні інших посадових осіб юридичної особи, які не повязані із ТОВ «ЗЗГТВ». Натомість, ТОВ «Полісбуд» у зазначеному кримінальному провадженні проходить як один із контрагентів, з яким мали взаємовідносини основні фігуранти по справі, тому докази щодо порушення зазначеного кримінального провадження к розгляду справи № 808/3686/16 не мають ніякого відношення. Додатково повідомлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні документи які підтверджують або спростовують фіктивність ТОВ «Полісбуд» (т. 2 а.с.185).

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, частиною 4 вказаної норми передбачено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. А також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд зауважує, що податковим органом не надано вироку суду, в якому досліджувались господарські відносини між позивачем та ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф», в якому міститься документальне підтвердження того, що контрагентами постачальниками позивача фактично велась незаконна діяльність з конвертації безготівкових коштів в готівкові, та містить доведені факти наявності умислу та його реалізації з боку ТОВ «Бостар», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Фортуна Лайф» щодо створення фіктивних субєктів господарювання, які в подальшому дійсно здійснювали незаконну діяльність.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем дотриманні законні підстави формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначені статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідачем не доведено обґрунтованість та правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи відсутність з боку позивача порушень приписів Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято протиправно, у звязку з чим позов про його скасування підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 23.06.2016 №, прийняте Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, яким Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 3680710,00 грн., з яких основний платіж 2944568,00 грн., штрафні (фінансові санкції) 736142,00 грн.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» суму судового збору у розмірі 55210,66 грн., (пятдесят пять тисяч двісті десять гривен шістдесят шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак