Справа № 2-а-7243/10/1570
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2011 р.Справа № 2-а-7243/10/1570

Категорія: 10.2.1Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковлева Ю.В.

судді Жука С.І.

судді Запорожана Д.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_2 08.07.2010 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси про визнання дій відповідача щодо відмови в проведенні страхових виплат та наданні страхових послуг - протиправними, визнання протиправною та скасування постанови Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси №1517/422/1 від 2 липня 2010 року, зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу страхові виплати та надати соціальні послуги, передбачені ст. ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

В судовому засіданні позивач та представник позивача адміністративний позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, оскільки акт за формою Н-1, Н-5 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом управлінням Держгірпромнагляду по Одеській області був складений не за встановленою формою, що підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Одеси.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 був задоволений у повному обсязі.

Визнано протиправними дії Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси щодо відмови в проведенні страхових виплат та наданні страхових послуг ОСОБА_2.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси № 1517/422/1 від 2 липня 2010 року.

Зобовязано Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси нарахувати та виплатити ОСОБА_2 страхові виплати та надати соціальні послуги, передбачені ст. ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову суду 1-ї інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що при виконанні робіт на причалі № 7 АТЗТ «Іллічівський морський рибний порт»5 квітня 2006 року о 19 год. 15 хв. докер-механізатор 1 класу ДП «Портовик»ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, впав на рампу з висоти власного росту та одержав закриту черепно-мозкову травму, від якої в подальшому помер.

Спеціальна комісія з розслідування нещасного випадку, дійшла до висновку, що падіння ОСОБА_3 на рампу з висоти власного росту та одержання закритої черепно-мозкової травми, від якої він помер не обумовлено його працею і знаходиться у прямому зв'язку з незадовільним станом здоров'я потерпілого, а саме раптовим гіпертонічним кризом.

За результатами розслідування нещасного випадку комісією 24.05.2006 року був складений акт №1 про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Приморського районного суду м.Одеси від 26.02.2008 року по справі № 2а-174/08 акт № 1 від 24.05.2006 року про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом та акт спеціального розслідування нещасного випадку від 22.05.2006 року було визнано недійсними та зобовязано Територіальне управління Держгірпромнагляду по Одеській області по факту нещасного випадку від 05.04.2006 року, який стався з ОСОБА_3, скласти Акти за формою Н-1, Н-5 про нещасний випадок на виробництві, пов'язаний з виробництвом (а.с. 10-15).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами апеляційного оскарження 5 червня 2009 року ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду рішення першої інстанції було залишено в силі та постанова Приморського районного суду м. Одеси набрала законної сили (а.с. 16-19).

На виконання рішення суду, 22.02.2010 року Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Одеській області по факту нещасного випадку від 05.04.2006 року, який стався з ОСОБА_3, було складено Акти за формою Н-1, Н-5 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

Відповідно до ч. 2. ст. 13, ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV, страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. У разі настання страхового випадку ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV, страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються із страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Оскільки чоловік ОСОБА_2 помер від нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, позивач звернулась до ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань в Одеській області із вимогою про проведення страхових виплат, однак у проведенні виплат їй було відмовлено у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 має звертатись до ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань або за місцем свого проживання або за місцезнаходженням підприємства, на якому стався нещасний випадок.

23 червня 2010 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про проведення страхових виплат до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань у Київському районі м. Одеси.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань у Київському районі м. Одеси від 02.07.2010 року №1517/422/1 позивачу було відмовлено у призначенні страхових виплат на підставі ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV у зв'язку з тим, що документи про нещасний випадок оформлені з порушенням встановлених вимог (а.с. 30).

Також з матеріалів справи вбачається, що в листі № 161 від 02.07.2010 року Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань у Київському районі м. Одеси повідомило позивача, що акти за формою Н-1 та Н-5, які складені на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2008 року не відповідають «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженому постановою КМУ 25.08.2004 року № 1112, у зв'язку із чим відповідач не має права призначити страхові виплати (а.с. 31).

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV передбачено, що ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV, ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: навмисні дії потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; подання роботодавцем або потерпілим ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку. ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний повязаним з виробництвом.

Відповідачем було зазначено, що єдиною підставою для відмови у страхових виплатах є неналежним чином складений акт за формою Н-1 та Н-5, у ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси відсутні підстави для відмови у проведенні зазначених виплат, оскільки вони не передбачені ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Проте, вищезазначені доводи відповідача є підставою для затримання страхових виплат до зясування підстав для виплат, про що зазначено в ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Судом 1-ї інстанції було вірно зазначено, що постанова ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси № 1517/422/1 від 2 липня 2010 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки винесена в порушення ст.ст. 36, 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Судом 1-ї інстанції було вірно зазначено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2008 року по справі № 2а-174/08 та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.20011 року по справі № 2а-388/11 було підтверджено той факт, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3 пов'язаний з виробництвом, акти за формою Н-1 та Н-5 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом складені Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Одеській області, а тому позивач має право на страхові виплати і надання соціальних послуг, а відповідач не має право на позбавлення позивача цих виплат.

Також судом 1-ї інстанції встановлено, що дії відповідача по відмові позивачу в проведенні страхових виплат є неправомірними, та враховуючи, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3 пов'язаний з виробництвом, суд 1-ї інстанції вірно вважає за необхідне зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 страхові виплати та надати соціальні послуги, передбачені ст. ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни вказаної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та висновків суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_1 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до положень діючого законодавства до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6