Справа № 524/1732/17
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/1732/17
Провадження 2-а/524/292/17
ПОСТАНОВА
І м е н е м У к р а ї н и
24.04.2017 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі: головуючого судді Кривич Ж.О., секретаря судових засідань Коваль Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення одноразової грошової допомоги, -
ВСТАНОВИВ:
В березні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Міністерства оборони України про стягнення одноразової грошової допомоги.
В обґрунтування позову зазначив, що є підполковником у відставці, є учасником бойових дій, під час проходження військової служби брав участь у бойових діях в республіці Афганістан з 23.06.1981 р. по 31.05.1983 р.
Під час проходження служби отримав контузію. Відповідно до довідки-акту огляду МСЕК серії АВ № 0190584 від 08.02.2016р. позивачу встановлено безстроково другу групу інвалідності з 01.02.2016 р., причина інвалідності: поранення (контузія) і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.11.2016 р. № 105 прийнято: призначити одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 позивачу, який є інвалідом ІІ групи внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії на підставі вищевказаної довідки у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 275 600грн. 00 коп.
Станом на день розгляду справи, відповідач так і не виплатив вказані суми позивачу.
Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, просить слухати справу за його відсутності.
Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 12).

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 вищенаведеного Закону (в редакції, чинній на час встановлення позивачу другої групи інвалідності - 12.07.2013) одноразова грошова допомога призначається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).
Пунктом 11 Порядку № 975 зазначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.
Згідно пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0190584 від 08.02.2016 р. ОСОБА_1 встановлено безстроково другу групу інвалідності з 01.02.2016 р. причина інвалідності: поранення (контузія) і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
Позивач після встановлення йому інвалідності, 26.02.2016 р. звернувся із заявою до Кременчуцького об`єднаного міського військового комісаріату про виплату йому одноразової грошової допомоги.
Одноразова грошова допомога йому призначена, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.11.2016 р. № 105, де зазначено: призначити одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 позивачу, який є інвалідом ІІ групи внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії на підставі вищевказаної довідки у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 275 600грн. 00 коп.
Вищевказана одноразова допомога виплачена не була, а тому позивач має право на отримання зазначеної допомоги, яка призначається і виплачується в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 8 КАС суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі Ганс-Адам ІІ проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").
У даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання одноразової грошової допомоги передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином на позивача поширюється режим "існуючого майна".
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, в складі військ Збройних сил колишнього СРСР позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі статтею 16 Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975.
Щодо судового контролю за виконанням рішення суду то суд приходить до наступного.
Стаття 267 КАС України встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах, це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб. У силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов`язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Це може бути зроблено у тому ж самому судовому рішенні (у резолютивній частині) або в письмовій ухвалі.
У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".
З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини" "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Суд вважає за необхідне встановити також відповідно до статті 267 КАС України судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та законні.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду ІІ групи з 01.02.2016 р., внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 в сумі 275600 грн.
Стягнути на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерства оборони України подати до суду у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суду м. Кременчука, протягом десяти днів, з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.
Суддя