Справа № 372/875/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 372/875/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко М.В.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бєлової Л.В.,

Парінова А.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації, в якому просив визнати визнати дії відповідача щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни протиправними, зобов'язати встановити статус та видати посвідчення інваліда війни.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач звернулася до відповідача із заявою про встановлення їй статусу інваліда війни на підставі ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та надала необхідні документи.

Відповідач відмовив позивачу у наданні статусу інваліда війни, посилаючись на те, що з наданих позивачем документів та в матеріалах його особової справи ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС І категорії відсутні будь-які документи про залучення його до формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не додав конкретних правових доказів, які б свідчили, про залучення його особисто до складу формувань Цивільної оборони при ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Статтею 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що цей Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як підтверджується матеріалами справи, звернувшись до відповідача із заявою з проханням видати посвідчення інваліда війни, в обґрунтування підстав для видачі посвідчення інваліда війни позивач надав: копію паспорта, копію довідки МСЕК, копію інформаційної довідки, копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак, у відповідь на його заяву відповідач надіслав лист, у якому зазначив, що у наданих документах відсутні відомості про залучення його особисто до формування Цивільної оборони.

В ході судового розгляду справи, також встановлено, що для набуття статусу інваліда війни, позивач отримала від Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи вищезазначену інформаційну довідку на підтвердження його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Таким чином, на переконання колегії суддів, вищенаведене свідчить про те, що позивач був залучений до складу формувань ЦО та став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому відповідно до норми вищевказаного Закону має право на встановлення статусу інваліда війни і на отримання документа, що підтверджує зазначений статус.

Що стосується позовних вимог щодо встановлення позивачу статусу інваліда війни та видачі на його ім'я відповідного посвідчення інваліда війни, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд не наділений правом встановлювати особі статус інваліда війни та зобов'язувати видати посвідчення інваліда війни, оскільки це є виключною компетенцією комісій, рішення яких виносяться колегіально і будь-які інші органи не можуть цього робити.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року у справі № К/9991/66616/11.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Колегія суддів також звертає увагу на положення Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч.1 п.4 ст.198 та ст.202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, встановивши порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації переглянути рішення про відмову у встановленні ОСОБА_3 статусу інваліда війни та видачі на його ім'я посвідчення інваліда війни.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Парінов А.Б.

Бєлова Л.В.