Справа № 582/459/17
Суддя: Жмурченко В. Д.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/23/17
Справа № 582/459/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Жмурченко В.Д., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним рішення щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Недригайлівського районного суду з адміністративним позовом до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області та просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним рішення Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з приводу відмови їй в перерахунку пенсії з включенням виплат за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, на підставі довідки про складову заробітної плати Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівськогї РДА Сумської області та зобов'язати Недригайлівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, здійснити перерахунок пенсії починаючи з 01 січня 2017 року в розмірі 88% заробітку, визначеного в довідці виданій Управлінням праці та соціального захисту населення Недригайлівськогї РДА Сумської області від 10 березня 2017 року №590, врахувавши всі види оплати праці в тому числі виплати за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи та виплатити в зазначених розмірах з урахуванням раніше виплачених сум без застосування обмежених максимальним розміром.

Свої вимоги мотивує тим, що з 05 грудня 2008 р. вона перебуває на обліку в Недригайлівському об'єднаному УПФ України Сумської області і отримує пенсію у розмірі 88 % від заробітної плати.

10 березня 2017 року позивачка звернулася до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до закону, який діяв на час призначення пенсії з урахуванням 88 % від розміру заробітної плати, визначеної у довідці виданій Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівськогї РДА Сумської області від 10 березня 2017 року №590, з врахуванням всіх видів оплати праці в тому числі виплати за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, але 17 березня 2017 року отримала відмову. Вважає, що відповідачем незаконно було відмовлено їй в проведенні перерахунку пенсії, що грубо порушує її права і законні інтереси.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Ухвалою суду від 24 квітня 2017 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження щодо заявлених вимог позивача.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову.

Представник Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, відповідача по справі, надав до суду клопотання про призначення справи до розгляду за загальними правилами КАС України, а також письмове заперечення, в якому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на відсутність підстав для перерахунку раніше призначених пенсій внаслідок підвищення заробітної плати державним службовцям. Аргументуючи це тим, що з 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-ІІІ від 10 грудня 2015 року. Згідно ч. 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-IIІ,- Закон України «Про державну службу» № 3723-ХП від 16.12.1993 р. втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 р. виключено пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р., в якому було зазначено порядок перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсію призначено відповідно до ЗУ «Про державну службу». Пунктом 5 Постанови № 865 від 31 травня 2000 р. (зі змінами) виключено порядок проведення перерахунку (у тому числі і терміни проведення перерахунків пенсії) та затверджена форма довідки про заробітну плату, що подається лише для призначення пенсії державним службовцям, покладено на правління Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Будь-які нормативно-правові акти, щодо порядку перерахунку пенсії, відсутні. Тому проводити перерахунок пенсії державним службовцям з підвищенням посадових окладів з 0l травня 2016 року за довідкою, наданою позивачем - законних підстав не має.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав, які обумовлюють необхідність проведення судового розгляду в загальному порядку, ураховуючи, що сторони виклали свої правові позиції у цій справі, обгрунтувавши їх відповідними доказами. Відтак відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України вказана справа розглядається суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Недригайлівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області і отримує з 05 грудня 2008 року пенсію за вислугу років в розмірі 88 % від чинної на той час її заробітної плати.

10 березня 2017 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з включенням виплат за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, на підставі довідки про складову заробітної плати Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівськогї РДА Сумської області №590 від 10 березня 2017 р..

Листом, Недригайлівське об'єднання управління Пенсійного фонду України Сумської області від 17 березня 2017 р. №1343/03-15 відмовило ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії.

У відповідності до Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст. 22, п. 1 ст. 92).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 р. зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116 Конституції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 р. зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії законодавцем не визначено іншого ніж існувало на час призначення позивачу пенсії порядку та підстав для її перерахунку, але скасовано механізм його реалізації.

Між тим, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України", бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії на час звернення з заявою передбачене ст. 37-1 Закону України "Про Державну службу" і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а тому неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих йому соціальних гарантій.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Проте, вказані зміни законодавства поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку, а тому до спірних правовідносин не застосовується. Тобто не містять заборони на перерахунок раніше призначеної пенсії.

Між тим, пенсія позивачу була призначена ще з 2008 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про державну службу» № 3726-ХІІ від 16.12.1993 року.

Так, частиною другою статті 37-1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що виплати за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення"передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно доЗакону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Оскільки з наданої позивачем довідки вбачається, що на виплати за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому ці суми мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України "Про державну службу", який щодо спірних правовідносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що виплати за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи входили до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні йому пенсії та при її перерахунку.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 20.02.2012 року, яка в силуст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

У відповідності до норми ч.4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із завою про перерахунок її пенсії 10 березня 2017 року. Таким чином, перерахунок її пенсії необхідно провести з 01.03.2017 року.

З урахуванням наведених норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно було відмовлено у здійсненні позивачу перерахунку пенсії, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи, те що позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судових витрат по справі згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а також те, що відповідач також звільнений від сплати судових витрат згідно пункт 18 ч. 1 ст. 5 Закон N 3674-VI, то понесені судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з включенням виплат за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, на підставі довідки про складову заробітної плати Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівськогї РДА Сумської області №590 від 10 березня 2017 р., виходячи з розрахунку 88 відсотків від суми заробітку за відповідною посадою без обмежень граничного розміру пенсії, протиправними.

Зобов'язати Недригайлівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити перерахунок призначеної раніше пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці смт. Недригайлів, вул. Незалежності, 36 -а, кв. 15, Сумської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 з 01 березня 2017 року з включенням виплат за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, на підставі довідки про складову заробітної плати Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівськогї РДА Сумської області №590 від 10 березня 2017 р., виходячи з розрахунку 88 відсотків від суми заробітку за відповідною посадою без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: В. Д. Жмурченко