Справа № 821/1904/16
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 р. Справа № 821/1904/16

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта - ОСОБА_1

за участю представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції у Херсонській області про визнання дії протиправними та скасування припису

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі-позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Херсонській області (далі-відповідач, Інспекція), в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки та складання акту від 18.11.2016 року № 02-11/359 дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами;

- визнати протиправними та скасувати пункти 1-8 припису від 22.11.2016 року № 05-17138 про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства.

В обґрунтування позову зазначила, що у період з 26 по 27 жовтня 2015 року Державною екологічною інспекцією у Херсонській області було проведено планову перевірку дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо повторного проведення планового заходу контролю через рік, оскільки перевірка підприємств із високим ступенем ризику здійснюється один раз на два роки. Крім того, на думку позивача, відповідачем порушено статтю 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки позивач є суб'єктом малого підприємництва, а тому, згідно частини 5 статті 5 цього Закону, тривалість планової перевірки не повинна перевищувати п'яти робочих днів. Натомість відповідач проводив перевірку більше десяти робочих днів.

Щодо виявлених Інспекцією під час перевірки порушень вимог законодавства про відходи та земельного кодексу України, позивач зазначила, що вона не здійснює діяльність з переробки виловленої риби, тобто не є виробником відходів у розумінні норм Закону України "Про відходи", а відтак - не повинна вести первинний облік відходів, подавати декларацію про відходи та іншу пов'язану з цим статзвітність. Не погоджується позивач із приписами Інспекції щодо необхідності укладання договорів оренди земельних ділянок для розміщення плавзасобів, оскільки човни є власністю фізичних осіб та не мають спеціально визначених та облаштованих для стоянки місць, а тому не потребують виділення землі у користування для їх розташування. Укладення договорів на проведення ремонту двигунів плавзасобів задовго до їх псування не передбачено жодним нормативним актом. Такі договори позивач укладає безпосередньо при замовленні даного виду робіт.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року - позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано пункти 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8 припису Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 22.11.2016 року № 05-17138 про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства України.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі, Державна екологічна інспекція у Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 26 січня 2016 року -скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець 11.05.2006 року та є суб'єктом господарювання, який застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності та відноситься до другої групи платників податків, обсяг доходу якої не перевищує 1,5 млн. грн.

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3 здійснює господарську діяльність з прісноводного рибальства, оптової торгівлі рибою, ракоподібними і молюсками, роздрібної торгівлі з лотків і на ринках продуктами харчування.

У період з 4 листопада 2016 року по 18 листопада 2016 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Херсонській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі наказу від 27.10.2016 року № 634 та направлення від 27.10.2016 року № 585 проведено планову перевірку дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт перевірки № 02-11/359 (далі - Акт № 02-11/359).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства України у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За змістом частини 8 статті 7 Закону № 877-V припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

За змістом Акту перевірки № 02-11/359 державними інспекторами з охорони природного середовища встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 вимог природоохоронного законодавства, на підставі чого 22.11.2016 року Інспекцією сформовано та надіслано позивачу припис № 05-17138, яким ФОП ОСОБА_3 зобов'язано:

1) впровадити первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються з моменту отримання припису (п. "г" ст. 17 Закону України "Про відходи");

2) складати та подавати статистичну звітність 1-відходи щорічно до 28 лютого (п. "г" ст. 17 Закону України "Про відходи");

3) складати та подавати декларацію про утворення відходів щорічно до 20 лютого (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про відходи");

4) не допускати змішування відходів для утилізації яких існує відповідна технологія з моменту отримання припису (п. "ж" ст. 17 Закону України "Про відходи");

5) призначити відповідальних осіб у сфері поводження з відходами з моменту отримання припису (п. "й" ст. 17 Закону України "Про відходи");

6) оформити документи, що посвідчують право користування або володіння земельною ділянкою на земельні ділянки (місця стоянки плавзасобів) до 01.05.2017 року (ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України);

7) у подальшому не допускати засмічення прибережної захисної смуги Каховського водосховища з моменту отримання припису, постійно (ст. 88 Водного кодексу України, ст. 61 Земельного кодексу України);

8) надати до Державної екологічної інспекції у Херсонській області копію договору на проведення ремонту двигунів плавзасобів до 05.12.2016 року (п. "д" ст. 20-2 3акону України "Про охорону навколишнього середовища");

9) виконувати вимоги Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України з моменту отримання припису, постійно (ст. 34 Закону України "Про тваринний світ", п. 6.1.2, п. 9.13.3 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України).

Так, пункти 1-5 припису складені відповідачем у зв'язку із порушенням позивачем статті 17 Закону України "Про відходи", зокрема, пунктів "г", "ж", "й" частини 1, та частини 2 статті 17 цього Закону.

Відповідно до пунктів "г", "ж", "й" частини 1 статті 17 цього Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: г) на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку; ж) не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки; й) призначати відповідальних осіб у сфері поводження з відходами.

Суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000, зобов'язані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 17 Закону про відходи).

Суд встановив, що 02.02.2016 року між ФОП ОСОБА_3 та Великолепетиським СКГ "Сількомунгосп" укладено договори № 7-13 на всі РПП на вивезення твердих побутових відходів, предметом яких є надання послуг з вивезення твердих побутових відходів терміном на п'ять років.

Зі змісту акту перевірки № 02-11/359 слідує, що у процесі діяльності позивача утворюються тверді побутові відходи, які зберігаються в урнах на території РПП та вивозяться на сміттєзвалище смт. В.Лепетиха на підставі договору на вивезення побутових відходів. На момент проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 займається лише прісноводним рибальством.

Статтею 13 Закону України "Про відходи" визначено, що суб'єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов'язана із поводженням з відходами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відходи" відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення; виробник відходів - фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів; розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах; зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи видалення); власник відходів - фізична або юридична особа, яка відповідно до закону володіє, користується і розпоряджається відходами.

Із системного аналізу наведених вище норм суд дійшов висновку, що суб'єктами господарської діяльності у сфері поводження з відходами є підприємства, організації та установи, діяльність яких пов'язана з виробництвом або розміщенням відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах.

Як пояснив у судовому засіданні державний інспектор ОСОБА_4., що проводив перевірку позивача, на РПП були розміщені урни, в яких були побутові відходи, зокрема, (пластикові пляшки, частини рибацької сітки з водоростями).

У свою чергу в акті перевірки не зафіксовано факту вироблення позивачем відходів, як і не зафіксовано факту розміщення відходів, а також факту здійснення діяльності яка призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000. Натомість зафіксовано, що ФОП є власником тільки побутових відходів, яким укладено договори на розміщення відходів з підприємством комунального господарства.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не доведено, що позивач є суб'єктом господарської діяльності у сфері поводження з відходами в розумінні норм чинного законодавства України, оскільки не встановлено, у процесі якої господарської діяльності позивача, окрім побутових відходів, утворюються відходи як вторинна сировина.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправними пункти 1, 2, 3, 4, 5 припису та скасував вказані пункти.

Щодо пункту 6 спірного припису, яким позивача зобов'язано оформити документи, що посвідчують право користування або володіння земельною ділянкою на земельні ділянки (місця стоянки плавзасобів) до 01.05.2017 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Відповідно до акту перевірки № 02-11/359 для здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 має наступну матеріально-технічну базу: рибальські судна (плавзасоби)- 18, з яких використовуються 13, навісні двигуни - 16, два пересувних РПП, адміністративне приміщення та сім стаціонарних рибоприймальних пункти (далі-РПП), за адресами: АДРЕСА_2

На час проведення перевірки ФОП ОСОБА_3. були надані договори оренди всіх семи РПП, а також договір оренди земельної ділянки площею 0,0224 га для рибогосподарських потреб по АДРЕСА_3 від 28.07.2015 року терміном на десять років.

На сторінці 5 акту перевірки № 02-11/359 відображено, що на час перевірки стоянка плавзасобів не проводилась.

Із пояснень відповідача судом встановлено, що висновки про використання земельних ділянок позивачем для розміщення плавзасобів державні інспектори зробили із довідки про наявність матеріально-технічної бази по ФОП ОСОБА_3 від 03.11.2016 року № 55 та Журналів обліку вилучених водних ресурсів, проте доказів фактичного розміщення плавзасобів на вказаних землях водного фонду суду не надано.

Разом з тим, судом з'ясовано, що ФОП ОСОБА_3 має у власності чотири плавзасоби, які знаходяться по АДРЕСА_4 на земельній ділянці, що перебуває у користуванні у позивача на підставі договору оренди. Даний факт підтверджено показаннями свідка ОСОБА_6, який бачив під час перевірки на РПП човни.

Щодо решти риболовних суден суд встановив, що зазначені плавзасоби не є власністю ФОП ОСОБА_3, на них здійснюють вилов риби особи, з якими позивач уклала договори підряду на вилов риби власними матеріальними засобами.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції, що відсутність доведення факту використання позивачем земельних ділянок для розміщення нею плавзасобів, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем статей 125 та 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. "д" ст. 20-2 3акону України "Про охорону навколишнього середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для виконання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб.

Суд апеляційної інстанції також вважає безпідставною вимогу Інспекції щодо надання позивачем договору на проведення ремонту двигунів з посиланням на вказану норму Закону, оскільки необхідність укладення такого договору до виникнення факту несправності двигуна відсутня. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано скасував пункт 8 припису, як протиправний.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач у даній справі не довів правомірності оскаржуваних пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8 припису від 22.11.2016 року № 05-17138 про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, надав їм належну правову оцінку, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції у Херсонській області про визнання дії протиправними та скасування припису - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді: