Справа № 210/4339/16-а(2-а/210/104/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2017 рокусправа № 210/4339/16-а провадження №2-а/210/24/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року по справі №210/4339/16-а (провадження №2-а/210/24/17) за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати противоправними дії Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, оформлені протоколом №356 від 19.09.2016 року, щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов'язати Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати стаж роботи з 22.12.1982 року по 31.12.1997 року до пільгового стажу за п. «з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ч.І ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14.09.2016 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що у зв'язку з досягненням 55-річного віку та маючи загальний страховий стаж 37 років 8 місяців 8 днів, у тому числі пільговий стаж - 15 років 10 днів, звернувся 14.09.2016 року до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії згідно п. «з» ч.1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, яке оформлено протоколом №356 від 19.09.2016р., відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу, передбаченого п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач вказував на те, що зазначене рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки пільговий стаж підтверджується записом в трудовій книжці, довідками з підприємств та архівними довідками, у зв'язку з чим просив його позов задовольнити.

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що надані позивачем до УПФУ документи не підтверджують наявність пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на підставі п. «з» ч.1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у позивача необхідно пільгового стажу для призначення пенсії на підставі п. «з» ч.1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Заявник апеляційної скарги вказує на те, що його пільговий стаж підтверджено як відомостями трудової книжки так і довідками, в яких зазначено про період та характер виконуваної роботи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 вересня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії за п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Криворізьким південним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, яке оформлено протоколом №356 від 19.09.2016р., відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу, передбаченого п. «з» ч.І ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до п. «з» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, мають водії великовантажних автомобілів, зайнятих в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Досягнення позивачем на час звернення з завою про призначення пенсії 55-річного віку, як і наявність у позивача стажу роботи понад 30 років, відповідачем не заперечується.

Спірним у цій справі є наявність у позивача пільгового стажу (12 років 6 місяців), який дає право на призначення пенсії на підставі п. «з» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, з огляду на положення зазначеної норми права, пільговий стаж - це стаж роботи водієм на великовантажному автомобілі, зайнятому в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Отже, в межах цієї справи підлягають встановленню обставини, які підтверджують або спростовують те, що по-перше: позивач працював на великовантажному автомобілі; по-друге: позивач, працюючи на великовантажному автомобілі, був зайнятий в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв; в третє: така робота позивачем виконувалася протягом не менше 12 років 6 місяців.

Згідно відомостей трудової книжки, позивач з 22.12.1982 року працював водієм 3-го класу на всі марки автомобілів у Автобазі №12 Криворізького виробничого об'єднання авто тресту Головного транспортного управління Мінтяжбуду УРСР; з 02.01.1986 року присвоєно кваліфікацію водія 2-го класу; звільнений за власним бажанням 31.01.2001 року.

У порядковому номері 14 трудової книжки зроблено запис: «Стаж роботи з 22.12.1982 року вважати роботу водія великовантажного автомобіля, зайнятого в технологічних процесах шкідливих виробництв по вивезенню гірської маси на хвостосховище ( наказ №83 від 30.12.1993 року).

З архівної довідки №№1589,1590 від 06.08.2015 року, виданої Архівним відділом Виконкому Криворізької міської ради вбачається, що у розрахункових відомостях із зарплати працівників Автобази №12 Криворізького виробничого авто тресту є відомості про заробітну плату ОСОБА_1 (водій 2-го класу а/к №3) за 1990-1995 рр. , 1996р.,1997р. / а.с.21,22/.

З архівної довідки №№1589,1590 від 06.08.2015 року, виданої Архівним відділом Виконкому Криворізької міської ради вбачається, що в особових картках звільнених працівників автобази №13 Криворізького виробничого авто тресту - «ОСОБА_1 значиться «водителем на все марки автомобилей» 3 класу автоколони №3 з 22 грудня 1982 року ( наказ №115к від 16.12.1982) присвоєно кваліфікацію водій 2 класу автоколони №3 з 02.01.1986 року (наказ №1к від 02.01.1986); звільнений з 31.01.2001 (наказ №4к від 31.01.2001). В наказі з особового складу відсутні відомості про переведення на іншу роботу, про роботу з неповним робочим днем, про надання відпустки без збереження заробітної плати. Накази про звільнення, документи щодо атестації робочих місць на зберігання до архівного відділу не надходили / а.с.23/.

Таким чином, надані суду докази (трудова книжка, архівні довідки) свідчать про те, що ОСОБА_1 працював водієм в автобазі №13 Криворізького виробничого автотресту. Але, вказані докази не свідчать про те, що позивач, як водій великовантажного автомобіля, був зайнятий в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що сам факт роботи водієм в автобазі не свідчить про зайнятість позивача в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, оскільки автобаза не може характеризуватися як виробництво з важкими і шкідливими умовами. У спірному випадку повинно бути доведено те, що позивач, який працював водієм в автобазі, був задіяний в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв. Зазначені архівні довідки такого факту не підтверджують, в них відсутні відомості про те, що автобаза №13, в тому числі водій ОСОБА_1, були задіяні для виконання робіт в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Щодо запису в трудовій книжці за №14, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, вказаний запис не може бути підставою для віднесення зазначеного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії на підставі п. «з» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки не свідчить про те, що позивач, як водій великовантажного автомобіля, був задіяний в технологічному процесі важких і шкідливих робіт. У вказаному записі зазначено лише про те, що позивач, як водій великовантажного автомобіля, був зайнятий в технологічних процесах шкідливих виробництв. В той же час, з огляду на положення п. «з» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», лише виконання роботи в технологічних процесах важких і шкідливих виробництв, дає право на віднесення такого стажу до пільгового стажу для призначення пенсії на підставі п. «з» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім цього, як вбачається з трудової книжки, вказаний запис внесено на підставі наказу №83 від 30.12.1993р. У свою чергу, наказом №83 (а.с.51) затверджено результати атестації робочих місць, відповідно до якої робота водія до великовантажному транспорті, зайнятих в технологічному процесі шкідливих виробництв по вивозу горної маси на хвостосховищах, віднесена до Списку №2.

Відповідно до Розділу І Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, на роботах в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року за №10, «Гірничі роботи» позиція 2010100а-11442, передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення водіям автомобілів, зайнятих на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі.

Таким чином, вказаний стаж позивача, у разі встановлення умов, передбачених п.«б» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», може бути зарахований до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за Списком №2 на підставі п.«б» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на підставі п. «з» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, в апеляційній скарзі позивачем заявлено вимоги, які не були предметом розгляду судом першої інстанції, а саме позивач, окрім вимог, які були заявлені в суді першої інстанції, просить скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області від 18.08.2016р. №11. При цьому, вказані вимоги позивачем пред'явлено до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, яке не було відповідачем у справі.

Відповідно до ч.4 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, вимоги, які заявлені позивачем до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області та які не були заявлені в суді першої інстанції, не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в межах цієї справи.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, прийняв вірне рішення по суті позовних вимог, у зв'язку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року по справі №210/4339/16-а (провадження №2-а/210/24/17) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 19.05.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк