Справа № 2а-10430/11/1023
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 травня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Бєлова Л.В., перевіривши апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем, управлінням Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області, подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом першої інстанції 21 березня 2017 року за вх.. №1198/17.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху у зв'язку з пропуском строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

03 травня 2017 року до Київського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2012 року.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що пропуск строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції допущено з причин, які не залежали від дій посадових осіб відповідача.

Перевіривши доводи клопотання відповідача, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, апеляційна скарга на постанову Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2012 року подана відповідачем з іншими апеляційними скаргами у серпня 2012 року, що підтверджується супровідним листом №1742/8 від 16 серпня 2012 року.

21 лютого 2017 року управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області звернулось з запитом №683/08 до Славутицького міського суду Київської області щодо надання копії рішення Київського апеляційного адміністративного суду по даній справі.

У відповідь на зазначений запит Славутицький міський суд Київської області повідомив, що за результатами перевірки встановлено реєстрацію та наявність апеляційних скарг по адміністративним справам, зокрема і по справі №2а-10430/11/1023.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч. 1 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, ч. 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено строк, протягом якого постанова суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають право, крім іншого: знайомитися з матеріалами справи; робити із матеріалів справи виписки, знімати копії з матеріалів справи, одержувати копії судових рішень; користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлене 01 березня 2012 року. Натомість, відповідач направив запит про рух апеляційної скарги лише 21 лютого 2017 року, тобто через 5 років.

Відповідачем не надано будь-яких інших доказів того, що останній доклав певних зусиль щодо отримання інформації про рух справи до 2017 року, а тому користування процесуальними правами не може бути визнане добросовісним.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»зазначено, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення).

У справі «Василів проти України» Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що майнові права є явно важливими для осіб, що вимагає від судів докладення максимальних зусиль щодо розгляду справи у найкоротші строки.

У даній справі предметом розгляду є перерахунок та виплата пенсії за віком, починаючи з 01 березня 2010 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені відповідачем причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції не можуть вважатися поважними та не виправдовують втручання у принцип остаточності мудового рішення, яке стосується майнових прав позивача.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву про поновлення строку апеляційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки, вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, у відкритті провадження по вказаній апеляційній скарзі необхідно відмовити.

Керуючись ст. 189, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2012 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Л. В. Бєлова