Справа № 1170/2а-717/11.
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року справа № 1170/2а-717/11.

провадження № 2-кас/811/44/15

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Брегей Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі Служба) про визнання протиправними дій, скасування наказів та стягнення коштів і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до Служби про:

- визнання протиправним та скасування наказу голови Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області (далі Адміністрація) від 28 січня 2011 року №17-о щодо скасування наказів від цієї ж дати №15-о стосовно його призначення того ж дня на посаду заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у базових галузях економіки управління оперативно-розшукової діяльності УПМ Адміністрації та №16-о про встановлення відсоткової надбавки за вислугу років;

- зобов'язання Служби внести зміни до наказу Адміністрації від 17 лютого 2011 року №12-Ф шляхом включення його до переліку осіб, яким встановлено надбавку за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи, та виплату її;

- зобов'язання Служби внести зміни до наказу Адміністрації від 21 березня 2011 року №140-ДСК, доповнивши його пунктом щодо встановлення надбавки позивачу за згаданою посадою з 01 лютого 2011 року;

- зобов'язання Служби перерахувати та виплатити вихідну допомогу при звільненні і компенсацію за невикористані дні відпустки з урахуванням посадового окладу заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у базових галузях економіки управління оперативно-розшукової діяльності УПМ Адміністрації, надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, за звання, за вислугу років, за роботу з таємними документами і премії;

- зобов'язання Служби внести зміни до наказу Адміністрації від 01 лютого 2011 року №19-о про звільнення зі служби в податковій міліції, зазначивши посаду, яку обіймав, як заступник начальника управління начальника відділу протидії злочинам у базових галузях економіки управління оперативно-розшукової діяльності УПМ Адміністрації;

- стягнення моральної шкоди у сумі 25000 грн. (Том 3 а.с.125-126).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов.

Пояснив, що Адміністрація незаконно скасувала наказ про призначення на іншу посаду.

На його думку, це призвело до звільнення зі служби у податковій міліції з посади, котру вже не обіймав.

Разом з тим, пояснив, що Адміністрація виплатила вихідну допомогу та компенсацію за невикористані дні відпустки не в повному обсязі, оскільки при їх визначенні не керувалась розміром посадового окладу за посадою, на котру його призначили на передодні звільнення.

Зазначив, що Адміністрація встановила усім працівникам, окрім нього, надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи з першого числа місяця звільнення зі служби.

Вважає, що незаконні рішення і дії Адміністрації спричинили моральну шкоду в сумі 25000 грн., яка полягає у понесенні душевних страждань.

Представники відповідача заперечили стосовно задоволення позову.

Пояснили, що наказ про призначення ОСОБА_1 на іншу посаду скасували того ж дня і він не приступив до виконання нових обов'язків.

Стверджували, що наказ скасовано у зв'язку з надходженням у цей же день подання прокуратури про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

На їх думку, ОСОБА_1 не встановлювалась надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи в лютому 2011 року, оскільки на час прийняття такого рішення щодо інших працівників його вже звільнили зі служби.

Ухвалою суду від 06 квітня 2017 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (Том 3 а.с.136).

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, наказом Адміністрації від 01 лютого 2010 року №41-о позивача призначено на посаду начальника відділення організації боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, УПМ (далі начальник відділення) (Том 3 а.с.92).

Наказом Адміністрації від 28 січня 2011 року №15-о позивача призначено на посаду заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у базових галузях економіки управління оперативно-розшукової діяльності УПМ (далі заступник начальника управління) (Том 1 а.с.51).

Наказом встановлено, що його призначено з 28 січня 2011 року.

Того дня ОСОБА_1 перебував на робочому місці (Том 3 а.с.6).

28 січня 2011 року (після прийняття наказу про призначення) до Адміністрації надійшла постанова прокурора про порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача (Том 2 а.с.198-214).

Цього ж дня керівник Адміністрації прийняв розпорядження №10-р/ДСК про призначення службового розслідування (Том 3 а.с.31-34).

Водночас, 28 січня 2011 року керівник Адміністрації прийняв наказ, яким скасував наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника управління (Том 1 а.с.53).

Позивач пояснив, що про цей наказ його ніхто не сповістив аж до висловлення наміру щодо звільнення.

Згідно протоколу оперативної наради при керівництві УПМ Адміністрації від 31 січня 2011 року, який надано Службою, позивач брав участь в ній, як заступник начальника управління (Том 2 а.с.231-236).

31 січня 2011 року ОСОБА_1 подав заяву про звільнення зі служби в органах податкової міліції, зазначивши посаду начальника відділення (Том 1 а.с.152).

Позивач пояснив, що рапорт з зазначенням іншої посади у нього не приймали, а тому змушений був вказати попередню посаду.

01 лютого 2011 року Адміністрація прийняла наказ №19-о, яким ОСОБА_1 звільнено з органів податкової міліції з посади начальника відділення (Том 1 а.с.54).

04 лютого 2011 року керівник Адміністрації затвердив висновок службового розслідування щодо позивача (Том 3 а.с.51-60).

У ньому вказано, що ОСОБА_1 допустив порушення, однак не може бути покараний, так як звільнений зі служби.

Висновок не містить аналізу пояснень позивача.

Позивач пояснив, що не надавав жодних пояснень, оскільки йому не повідомили про проведення розслідування і не вимагали їх.

Представник відповідача визнала ці обставини.

Судом встановлено, що на час призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника управління з нього не знімалося останнє дисциплінарне стягнення і не минув рік з дня його накладання.

Так, наказом Адміністрації від 23 липня 2010 року №261 позивачу оголошено догану (Том 3 а.с.79-84).

Наказом Адміністрації від 01 листопада 2010 року №392 знято дисциплінарне стягнення щодо ОСОБА_1, яке накладено 21 квітня того ж року (Том 3 а.с.100-107).

Наказом Адміністрації від 17 лютого 2011 року №12-ф встановлено надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та вислугу років працівникам податкової міліції з 01 числа того ж місяця і року (Том 1 а.с.84-88).

ОСОБА_1 відсутній у списку працівників.

17 лютого 2011 року керівник позивача вносив голові Адміністрації подання щодо нього про встановлення згаданої надбавки (Том 1 а.с.16).

Представник відповідача визнала, що таке подання реєструвалось.

Це ж підтвердив у судовому засіданні і свідок ОСОБА_2

Наказом Адміністрації від 28 січня 2011 року працівники преміювались за листопад минулого року (Том 1 а.с.49-50).

Наказом Адміністрації від 21 січня 2011 року ОСОБА_1 встановлено надбавку за роботу з таємними документами у розмірі 15% посадового окладу начальника відділення з 04 січня 2011 року (Том 3 а.с.143-144).

У наказі зазначено, що виплата цієї надбавки припиняється з часу звільнення з займаної посади.

Наказом Адміністрації від 21 березня 2011 року №140/ДСК припинено доступ позивача до державної таємниці з 01 лютого того ж року (Том 3 а.с.141).

При звільненні позивачу виплачувалась компенсація за невикористану відпустку у сумі 5232,28 грн. (Том 2 а.с.189-192).

Компенсація обчислювалась з урахуванням посадового окладу начальника відділення та не враховувалась надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи.

Водночас, позивачу виплатили вихідну допомогу при звільненні (Том 3 а.с.189-192).

Допомога обчислювалась з урахуванням посадового окладу начальника відділення та не враховувалась надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, суд аналізує законодавство станом на день звільнення позивача зі служби в органах податкової міліції.

Пунктом 353.1 статті 353 Податкового кодексу України встановлено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Частиною 6 статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі Статут), який затверджено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", передбачено, що особа рядового або начальницького складу вважається такою, яка не має дисциплінарного стягнення, якщо її заохочено шляхом дострокового зняття дисциплінарного стягнення, нагороджено державною нагородою чи відзнакою Президента України або минув рік з дня накладення дисциплінарного стягнення.

Отже, на час призначення позивача на посаду заступника начальника управління він вважався таким, що має дисциплінарне стягнення (догана) від 23 липня 2010 року (Том 3 а.с.79-84).

ОСОБА_1 призначався на вищу посаду (більший посадовий оклад).

Частиною 1 статті 19 Статуту встановлено, що особа рядового або начальницького складу, на яку накладено дисциплінарне стягнення, не може бути призначена на вищу посаду доти, поки це стягнення не буде знято.

Таким чином, призначення позивача на посаду заступника начальника управління не відповідало приписам Статуту.

Однак, відповідач не скасовував рішення про його призначення з цієї підстави.

А тому, суд позбавлений можливості оцінювати рішення податкового органу про скасування наказу, враховуючи приписи статті 19 Статуту.

Якщо б суд це допустив, то доповнив би оскаржене рішення Адміністрації новою підставою, перейнявши повноваження суб'єкта владних повноважень.

Отже, призначаючи ОСОБА_1 на вищу посаду, відповідач не взяв до уваги наявність у нього дисциплінарного стягнення, чим проігнорував вимоги діючого законодавства.

З огляду на це є дивним, що податковий орган скасував наказ про призначення позивача на вищу посаду на підставі лише подання прокурора про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Фактично, не провівши перевірки, ОСОБА_1 звільнили з посади заступника начальника управління і не призначили на будь-яку іншу посаду.

В той же час, станом на 28 січня 2011 року його не звільнили і з органів податкової міліції.

Позивача допустили до виконання роботи за посадою заступника начальника управління.

Так, в наказі про призначення на цю посаду вказано, що він її обіймає з цього дня.

28 січня 2011 року ОСОБА_1 працював.

Згідно протоколу оперативної наради при керівництві УПМ Адміністрації від 31 січня 2011 року в ній брав участь позивач, як заступник начальника управління.

Це підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_2, котрий тоді обіймав посаду першого заступника начальника УПМ Адміністрації.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що ОСОБА_1 допустили до виконання обов'язків за новою посадою, а подання прокурора про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності без проведення перевірки не може бути підставою настання жодних наслідків для неї.

Станом на день скасування наказу про призначення на посаду тільки прийнято рішення про проведення службового розслідування.

Таким чином, наказ Адміністрації про скасування наказів щодо призначення позивача на посаду заступника начальника управління і встановлення надбавки за вислугу років є протиправним та його належить скасувати.

Це ж вказує, що ОСОБА_1 треба було звільняти з органів податкової міліції з посади заступника начальника управління.

Вирішуючи справу, суду треба дати відповідь на таке запитання: чи мав позивач право на встановлення надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи у лютому 2011 року?

Так, ОСОБА_1 у цьому місяці відпрацював один день (01 лютого 2011 року).

Згідно наказу Адміністрації від 17 лютого 2011 року №12-Ф така надбавка встановлювалась усім атестованим працівникам з 01 лютого 2011 року.

Той факт, що наказ видано після звільнення позивача не доводить, що він втратив право на виплату надбавки за один відпрацьований робочий день.

Водночас, суд звертає увагу, що керівник УПМ до прийняття згаданого наказу вносив голові Адміністрації подання на ОСОБА_1 стосовно включення до списку осіб, які мають право на надбавку.

Цього вимагають приписи пункту 3.1 Розділу 3 Положення про встановлення надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи працівниками державної податкової служби в області (далі Положення), яке затверджено наказом Адміністрації від 12 червня 2007 року №196 (Том 2 а.с.55-58).

Пунктом 3.8 Розділу 3 Положення визначено, що надбавка скасовується у разі оголошення догани на один місяць, в якому вона застосована.

Таким чином, наявність дисциплінарного стягнення від 23 липня 2010 року ніяким чином не впливала б на призначення ОСОБА_1 надбавки у лютому наступного року.

У лютому 2011 року позивач не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Висновок службового розслідування від 04 лютого 2011 року про порушення ним дисципліни не може бути підставою відмови у призначенні згаданої надбавки, оскільки ОСОБА_1 не пропонували надати пояснення і останній не погоджується з ним.

Отже, висновок не аналізує пояснення особи, стосовно якої проведено розслідування.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Адміністрація безпідставно не включила позивача до списку осіб у наказі, яким встановлено надбавку за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи за лютий 2011 року.

А тому, суд зобов'язує Службу вчинити це і нарахувати та виплати ОСОБА_1 цю надбавку.

Вирішуючи питання про правильність нарахування та виплату позивачу вихідної допомоги і компенсації за невикористану відпустку, суд керується приписами Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (далі Рекомендації), які затверджені наказом ДПА України №576 від 12 жовтня 2017 року, та власними висновками, котрі викладені вище.

Пунктом 8 Рекомендацій встановлено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів державної податкової служби, у встановлених законодавством випадках, виплачується грошова допомога у відповідному відсотку місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому в розрахунок включається грошове забезпечення (без урахування премій та виплат одноразового характеру) виплачене у місяці настання події з урахуванням премії, виплаченої у місяці, що передує події.

Ознайомившись з розрахунком виплати вихідної допомоги, суд встановив, що Адміністрація припустилась помилки (Том 2 а.с.156).

Так, обчислюючи її при звільненні, у неї виник обов'язок врахувати посадовий оклад заступника начальника управління, надбавки за звання, за вислугу років, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та премію, яка нарахована у січні 2011 року.

Адміністрація ж враховувала посадовий оклад начальника відділення та не взяла до уваги надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи.

Адміністрація, нараховуючи вихідну допомогу, не повинна була враховувати надбавку за роботу з таємними документами, оскільки право на неї позивач втратив 28 січня 2011 року, коли його призначили на посаду заступника начальника управління.

Втрата згаданого права передбачена пунктом 3.2 наказу Адміністрації від 21 січня 2011 року №23-ДСК, яким встановлювалась надбавка.

Пунктом 5 Рекомендацій встановлено, що особам начальницького складу податкової міліції, які звільняються з органів державної податкової служби, за невикористану відпустку виплачується грошова компенсація. Для виплати грошової компенсації до розрахунку береться середньоденне грошове забезпечення місяця настання події, яке множиться на кількість календарних днів невикористаної відпустки. Середньоденне грошове забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення (без урахування премій та виплат одноразового характеру) місяця настання події з урахуванням премії, виплаченої у місяці, що передує події.

Обчислюючи при звільненні позивача таку компенсацію, Адміністрація припустилась такої ж помилки, як при нарахуванні вихідної допомоги.

А тому, суд робить висновок про часткове задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання Служби провести перерахунок згаданих виплат та сплатити залишок сум у разі його виникнення.

Наказом Адміністрації від 21 березня 2011 року №140/ДСК, який просить доповнити позивач пунктом щодо встановлення йому надбавки за роботу з таємними документами, припинено його доступ до державної таємниці у зв'язку із звільненням з служби у податковій міліції.

Цей наказ не може жодним чином порушувати його права, оскільки прийнятий після звільнення, а доступ до державної таємниці припинено з наступного дня після припинення трудових відносин.

Таким чином, у задоволені позову в цій частині належить відмовити.

Незаконне скасування наказу про призначення на посаду заступника начальника управління, що потягнуло за собою зменшення виплат при звільненні, безумовно спричинило ОСОБА_1 моральні страждання.

Заявлена сума (25000 грн.) відшкодування моральної шкоди є надмірною.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що позивач не оскаржує звільнення зі служби в податковій міліції, а просить суд лише відновити справедливість в частині звільнення з посади, котру обіймав, та сплати належних сум при звільненні.

А тому, понесені моральні страждання цілком компенсуються сумою у 5000 грн.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області від 28 січня 2011 року №17-о.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області внести зміни до наказу Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області від 01 лютого 2011 року №19-о, зазначивши, що ОСОБА_1 звільнено з органів податкової міліції з посади заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у базових галузях економіки управління оперативно-розшукової діяльності УПМ Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області внести зміни до наказу Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області від 17 лютого 2011 року №12-Ф, включивши ОСОБА_1 до списку осіб, яким встановлено надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% посадового окладу заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у базових галузях економіки управління оперативно-розшукової діяльності УПМ Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області з урахуванням надбавки за спеціальне звання і вислугу років, та виплатити її за лютий 2011 року.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області перерахувати ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні з урахуванням посадового окладу заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у базових галузях економіки управління оперативно-розшукової діяльності УПМ Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області, надбавок за спеціальне звання, вислугу років, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та премії, яка нарахована у січні 2011 року, і виплатити її, врахувавши попередньо сплачені кошти.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області перерахувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки з урахуванням посадового окладу заступника начальника управління начальника відділу протидії злочинам у базових галузях економіки управління оперативно-розшукової діяльності УПМ Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області, надбавок за спеціальне звання, вислугу років, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та премії, яка нарахована у січні 2011 року, і виплатити її, врахувавши попередньо сплачені кошти.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_3