Справа № 804/2473/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 р. Справа № 804/2473/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Букіна Л. Є.,
за участю: секретаря судового засідання Червяченко Д.В.,
представників позивача представника відповідачаОСОБА_3, Чохелі Т.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій,-
Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_5.) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач, Нікопольська ОДПІ), в якій просить визнати протиправним та скасувати нарахування ФОП ОСОБА_5 податкове зобов'язання зі сплати єдиного податку за період з 01.01.2016 року по 01.04.2017 року у сумі 3728,40 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що податковим органом безпідставно нараховано недоїмку зі сплати єдиного податку, оскільки Червоногригорівською селищною радою не приймалось рішень про встановлення ставок єдиного податку на 2016 та 2017 роки, а тому позивач застосовувала при нарахуванні податкового зобов'язання мінімальну ставку 2% від мінімальної заробітної плати, керуючись положенням пп. 5п. 3 ст. 12 Податкового кодексу України.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні доводам позовної заяви.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на те, що нарахування єдиного податку в 2016 році, січні 2017 року для ФОП ОСОБА_5 здійснювалось Нікопольською ОДПІ відповідно до рішення Червоногригорівської селищної ради «Про встановлення ставок єдиного податку» № 710-42/VI від 05.03.2015 року, згідно якого для платника єдиного податку 2 групи ставка становить 15% від мінімальної заробітної плати.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що позивач - ФОП ОСОБА_5 зареєстрована у Нікопольській районній державній адміністрації Дніпропетровської області 19.03.1998 року, знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2014 року згідно поданої заяви від 09.12.2013 року.
Відповідно до Свідоцтва платника єдиного податку від 09.12.2013 року серії НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_5 перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2014 року.
Позивачем 19.01.2017 року подано до контролюючого органу податкову декларацію платника податків єдиного податку фізичної-особи підприємця за 2016 рік, де позивачем самостійно визначені авансові внески за І квартал - 82,68 грн., за ІІ квартал - 85,56 грн., ІІІ - 87,00 грн., IV квартал - 90,00 грн. та відповідно до рядка 03 самостійно зазначено обсяг доходу за звітний (податковий) період у розмірі 273 500,00 грн. Прийняття декларації підтверджується квитанцією № 2.
Згідно вимог статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:
не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;
обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.
Відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Згідно п. 295.1 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.
Згідно п.п.12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Судом встановлено, що Рішенням Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.03.2015 року № 710-42/VI встановлено з 1 січня 2015 року ставку єдиного податку, зокрема, для другої групи платників єдиного податку у розмірі 15% розміру мінімальної заробітної плати.
Помилковим є посилання позивача на вимоги підпункту 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, яким визначено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю, виходячи із наступного.
Згідно п.7.1.6 пункту 7.1. статті 7 Податкового кодексу України під час встановлення податку обов'язково визначаються, серед іншого, податковий період.Функціональне навантаження податкового періоду як обов'язкового елементу податку (підпункт 7.1.6 пункт 7.1 ст. 7 ПК) полягає в забезпеченні, з одного боку, періодичності надходження податку (збору) в бюджет, а з другого - дотримання принципу одноразовості оподаткування, відповідно до якого об'єкт оподаткування протягом встановленого податкового періоду може обкладатися податком (збором) тільки один раз.
Відсутність в рішенні Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.03.2015 року № 710-42/VI податкового періоду, як того вимагає положення п.3 статті 10 Податкового кодексу України, не дає підстави платнику податків самостійно визначати податковий період, протягом якого воно діє.
Больш того, позивач, погодившись з рішенням Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.03.2015 року № 710-42/VI, самостійно сплачувала податок за ставкою, визначеною цим рішенням, у 2015 році.
Помилковим є твердження позивача про дію рішення Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.03.2015 року № 710-42/VI лише у 2015 році, оскільки в цьому рішенні не обмежується встановлення ставки єдиного податку лише 2015 роком, як зазначає позивач.
Рішення органом місцевого самоврядування прийнято до 15 липня 2015 року, що передує бюджетному періоду, а тому у відповідно до п. 295.1 Податкового кодексу України підлягало застосуванню в наступному податковому періоді - 2016 рік.

Слід зазначити, що у 2016 році рішення Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.03.2015 року № 710-42/VI було чинним. Про дію цього рішення у спірному періоді - 2016 рік, січень 2017 року, свідчить також той факт, що саме до цього рішення внесені зміни Рішенням Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 17.02.2017 року № 213-17/VII, згідно якого, зокрема, ставка єдиного податку для другої групи платників єдиного податку замінена на 12% розміру мінімальної заробітної плати, а тому ставка єдиного податку, визначена цим рішенням, повинна бути врахована позивачем при обчисленні суми єдиного податку у 2016 році, січні 2017 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходять також з такого.

Листом відповідача від 06.04.2017 року № 3608/10/04-07-13-0250 позивача повідомлено про нарахування 3728,40 грн. єдиного податку за період з 01.01.2016 року по 01.04.2017 року згідно рішень Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.03.2015 року № 710-42/VI та від 17.02.2017 року № 213-17/VII.

Разом з цим, за поясненнями представника відповідача, наданих у судовому засіданні, камеральна перевірка податкової декларації ФОП ОСОБА_5 за 2016 рік не проводилась, рішення про донарахування сум єдиного податку щодо позивача не приймалось.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Обов'язковою ознакою дій, рішень (в тому числі і актів) чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Отже, із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, дії контролюючого органу стосовно направлення позивачу листа самі по собі не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав і не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

Водночас судження контролюючого органу, зазначені у листі, є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких не суперечить чинному законодавству. Такі твердження можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору, пов'язаного із законністю рішень чи дій, в основу яких покладені згадувані висновки і які породжуватимуть для позивача правові наслідки у вигляді реальної зміни або припинення його прав і породжуватимуть для нього обов'язкові юридичні наслідки, або ж у спорі щодо оскарження контролючого органу про нарахування податкового зобов'язання або стягнення в користь держави суми єдиного податку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 26.01.2107 року у справі К/800/31055/16.

З огляду на те, що дії контролюючого органу щодо зазначення у листі про нарахування позивачу сум єдиного податку не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав і не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 22.05.2017 року.

Головуючий суддя Л.Є. Букіна