Справа № 489/64/16-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/64/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Лавришині А.В.

з участю: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Ленінському районі м. Миколаєва про:

- встановлення відсутності компетенції (повноважень) у відповідача у листопаді - грудні 2014 року зменшувати розмір нарахованої та виплачуваної пенсії;

- зобов'язання утриматися від вчинення дій по зменшенню розміру зараховуваної та виплачуваної йому пенсії;

- зобов'язання здійснити перерахунок виплачуваної пенсії з січня 2014 року по 31 січня 2016 року;

- стягнення боргу по пенсії за тринадцять місяців у сумі 71 188 грн.;

- зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії з червня 2009 року по день подання позовної заяви з урахуванням зміни мінімальної пенсії з 18 вересня 2009 року по 11 січня 2016 року відповідно до чинного законодавства.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідач протиправно не виплачує йому, як інваліду ІІ групи, постраждалому від аварії на Чорнобильській АЕС, пенсію у розмірі, передбаченому Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що пенсія позивачу виплачувалась у 2015 та 2016 роках відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 255 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року скасовано.

Справу за позовом ОСОБА_2 до УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва про зобов'язання вчинити певні дії направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При вирішенні справи, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсії ОСОБА_4 у період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року застосуванню підлягають ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", а з 03 серпня 2014 року - Постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210. Однак, позовні вимоги охоплюють період з 18 червня 2009 року по час подання даного позову (січень 2016 року), але судом першої інстанції при розгляді справи по суті не було вирішено питання поважності причин пропуску строку та не прийнято з цього питання вмотивованого рішення, що є порушенням норм процесуального права, на яке не звернув увагу суд апеляційної інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2016 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду адміністративний позовні вимоги ОСОБА_2 до УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у відповідача у листопаді - грудні 2014 року зменшувати розмір нарахованої та виплачуваної пенсії, зобов'язання утриматися від вчинення дій по зменшенню розміру зараховуваної та виплачуваної йому пенсії.

Залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду адміністративний позовні вимоги ОСОБА_2 до УПФ України в Ленінському районі міста Миколаєва про зобов'язання здійснити перерахунок виплачуваної пенсії з січня 2014 року по 11 липня 2015 року, стягнення заборгованості з виплати пенсії за сім місяців з 11 листопада 2014 року по 11 липня 2015 року, зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії з червня 2009 року по 11 липня 2015 року з урахуванням зміни мінімальної пенсії з 18 вересня 2009 року відповідно до чинного законодавства.

Відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до УПФ України в Ленінському районі міста Миколаєва про:

- стягнення заборгованості з виплати пенсії за шість місяців з 11 липня 2015 року по 11 січня 2016 року із розрахунку 5 476 грн. на місяць;

- зобов'язання здійснити перерахунок виплачуваної пенсії з 11 липня 2015 року по 11 січня 2016 року;

- зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії з 11 липня 2015 року по 11 січня 2016 року з урахуванням зміни мінімальної пенсії з 18 вересня 2009 року відповідно до чинного законодавства.

Ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2016 року про залишення без розгляду частини позовних вимог сторонами по справі не оскаржувалась.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року в звязку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, та є інвалідом ІI групи.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2009 року зобов'язано УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії з 26 грудня 2007 року та виплатити заборгованість по виплаті пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Перерахунок пенсії позивачу за постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2009 року було здійснено 04 жовтня 2010 року.

За станом на 01 листопада 2011 року пенсія позивача становила 6 860 грн.

Розпорядженням УПФ України в Ленінському районі міста Миколаєва від 23 листопада 2011 року позивачу було проведений перерахунок пенсії за новою формулою і її розмір становив 1 135,74 грн.

Згідно довідок УПФ України в Ленінському районі міста Миколаєва від 06 січня 2016 року розмір пенсії позивача у липні 2015 року становив 2 419,95 грн., з вересня 2015 року по січень 2016 року 2 738,70 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з липня 2015 року перерахунок та виплата пенсії позивачу здійснювались відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України Постановою від 23 листопада 2011 року №1210 на виконання ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яким не передбачено застосування для перерахунку пенсії такого показника як мінімальна пенсія за віком, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Через не доведення позивачем, що пенсія виплачувалась йому в меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством України, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з виплати пенсії також не підлягають задоволенню.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, п.63 Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VIII, ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.12 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що пенсія повинна нараховуватись у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 75% від розміру мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія) відповідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VIII, п.63 якого, зокрема розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено п.26, яким установлено, що норми і положення серед інших ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 01 травня 2016 року особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Згідно ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Пунктом 26 р.VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що норми і положення, у тому числі, ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Порядок №1210).

Відповідно до п.1 Порядку №1210, порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За змістом п.12 вищевказаного Порядку у разі коли розмір пенсійної виплати (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в інвалідів - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 285 відсотків, II групи - 255 відсотків, III групи - 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. У разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, проводиться перерахунок зазначеної допомоги виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму.

Пунктом 3 ст. 116 Конституції України, встановлено, що Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту.

Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою Кабінет Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абз.8 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що чинним законодавством не передбачено норм щодо обчислення пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 75% від розміру мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), а вказані виплати проводяться в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у Постанові №1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, відповідач при виплаті пенсії ОСОБА_2 у розмірі, встановленому Порядком №1210, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції згідно з Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VIII, з дотриманням вимог ч.3 ст. 2 КАС України.

За таких обставин, судова колегія вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 травня 2017 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук'янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.