Справа № 2-а-2516/10/1570
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2011 р.Справа № 2-а-2516/10/1570

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Дубчак Ю.В.,

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника ДПА в Одеській області ОСОБА_3, представника Роздільнянської СДПІ ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2010 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації в Одеській області, Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про визнання протиправними дій посадових осіб та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2010 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації (далі ДПА) в Одеській області, Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області (далі Роздільнянська МДПІ) про визнання протиправними дії посадових осіб щодо складанню акту перевірки від 29 січня 2010 року та визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 19 лютого 2010 року № НОМЕР_1 у сумі 7625,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що планова перевірка 29 січня 2010 року ФОП ОСОБА_1 була проведена з порушеннями Закону України "Про державну податкову службу в Україні", Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та з безпідставним застосуванням штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2010 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 січня 2010 року, на підставі направлення на перевірку № 564/23-7017 від 27 січня 2010 року та плану перевірок фахівцями ДПА в Одеській області, проведено перевірку господарської одиниці крамниці, що розташована по вул. В.Арнаутська,33 м. Одеси з питання дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки 30 січня 2010 року складено акт, який в подальшому був зареєстрований Роздільнянскою МДПІ за № 34/15/24/23/НОМЕР_2 від 10 лютого 2010 року, і яким було встановлено, що в порушення п. 13 ст. 3 Закону України від 06.07.95 р. № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон № 265/95-ВР), ФОП ОСОБА_1 не забезпечено відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахункової операції, яка зазначена в денному звіті РРО на суму 1457,01 грн., про що свідчить Х-звіт від 29 січня 2010 року та опис наявних готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків від 29 січня 2010 року. Також було встановлено проведення ФОП ОСОБА_1 розрахункової операції через не зареєстрований у встановленому порядку реєстратор розрахункових операцій, чим порушено п.1 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон № 265/95-ВР).

На підставі зазначеного акту перевірки Роздільнянською МДПІ винесено рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій від 19 лютого 2010 року № на суму 7625,05 грн.

Підставою для звернення до суду позивач зазначив порушення податковим органом законодавчо визначеного порядку під час проведення вказаної перевірки.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог, а також з того, що відповідачем у справі Роздільнянською МДПІ в Одеській області правомірно та в межах повноважень органу державної служби, в результаті проведення перевірки, були виявлені здійснені позивачем порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги).

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

За змістом частини 7 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", вважаються позаплановими перевірками.

Відповідно до частини 1 статті 11-2 названого Закону (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення, зокрема, позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та тривалість.

Пунктом 2.6 Методичних рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб (додаток 2 до наказу Державної податкової адміністрації України від 11 жовтня 2005 року № 441) перевірки контролю за здійсненням субєктами господарювання розрахункових операцій у сфері готівкового обігу проводяться за окремими планами органів державної податкової служби. З метою підвищення контролю за здійсненням розрахункових операцій та запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і районах формується та затверджується щомісячний план проведення зазначених перевірок. При цьому за дорученням Кабінету Міністрів України можуть проводитись позапланові перевірки субєктів господарювання, які здійснюють готівкові розрахунки.

Як вбачається з матеріалів справи, спірну перевірку позивача було проведено за наявності направлень відповідно до затвердженого плану-графіку проведення перевірок.

Згідно частини 2 статті 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Отже, у разі ненадання працівником податкового органу направлення на проведення перевірки чи наказу субєкт господарювання має право не допустити працівника до проведення цієї перевірки. Однак власне недотримання податковим органом вимог законодавства під час здійснення такої перевірки не звільняє субєкта господарювання від передбаченої чинним законодавством відповідальності за допущені ним порушення вимог податкового та іншого законодавства.

З цих самих підстав не може нівелювати факт правопорушення та бути підставою для звільнення субєкта господарювання від відповідальності за вчинене правопорушення.

Актом перевірки від 30 січня 2010 року було встановлено, що також було підтверджено у суді першої інстанції, не забезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахункової операції, яка зазначена в денному звіті РРО на суму 1457,01 грн. та встановлено проведення розрахункової операції через не зареєстрований у встановленому порядку реєстратор розрахункових операцій.

В силу вимог пункту 1.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року № 327, за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт.

Акт - це службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Зазначити зауваження у акті перевірки ФОП ОСОБА_1 відмовився, про що складено акт відмови (а.с.55). Встановлені актом порушення, у судовому засіданні позивачем не спростовано.

Відповідно до статті 3 Закону №265 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1);

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (пункт 2);

забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (пункт 13).

Відповідальність за невиконання зазначеного обов'язку передбачена пунктом 1 статті 17 Закону №265 у вигляді фінансової санкції у п'ятикратного розміру вартості проданих товарів (наданих послуг) та ст.22 Закону (у редакції чинною на час спірних правовідносин) зазначалося, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірне застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій від 19 лютого 2010 року № на суму 7625,05 грн.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: