Справа № 804/2216/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 р. Справа № 804/2216/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, -
19.04.2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2;
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4;
- визнати протиправною та скасувати вимогу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 25.03.2016 року №Ф НОМЕР_5.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при проведенні перевірки відповідачем безпідставно зроблено висновок про завищення валових витрат та несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів, тому рішення прийняті за результатами проведення такої перевірки є протиправним та підлягають скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, підтримав позицію викладену у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України та на підставі наказу №15 від 19.01.2016 року проведено планову виїзну документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року.
За результатами перевірки 10.03.2016 року складений акт №420/83/04-03-13-04/НОМЕР_6, у висновку якого зазначено, що встановлені порушення:
- підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України в частині неналежного ведення обліку доходів і витрат;
- підпункту 177.5.1 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб;
- пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄДРПН;
- пункту 8 статті 9 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати та донараховано пені на суму 217,65 грн.;
- пункту 9 статті З Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», незабезпечення роздрукування фіскальних звітних чеків (2-звітів); п.2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №637 від 05.12.2004р., а саме несвоєчасне оприбуткування готівки у сумі 8067,50 грн.;
- підпункту 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної сплати акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
При проведенні перевірки податковим органом встановлено, що у періоді з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року ФОП ОСОБА_3 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування, відповідно до статті 177 Податкового кодексу України та сплачував до бюджету самостійно розраховані авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб.
Внаслідок завищення валових витрат встановлено заниження оподатковуваного доходу та заниження суми доходу, на який нараховується єдиний внесок.
Також в ході перевірки встановлено порушення пунктів 2.2., 2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, а саме несвоєчасно оприбутковано готівкові кошти в книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 8067,50 грн.
1. В КОРО № 403005309 на підставі фіскального звітного чека РРО Z-звіта № 473 за 04.08.2014 року, який фактично роздрукований 05.08.2014 року, отже готівка всім 1444 грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів.
2 . В КОРО № 403005017 на підставі фіскальних звітних чеків:
- Z -звіта №981 за 06.03.2014 року, який фактично роздрукований 07.03.2014 року, отже готівка в сумі 271,50 грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів;
- Z -звіта № 1107 за 11.07.2014 року, який фактично роздрукований 12.07.2014 року, отже готівка в сумі 954грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів;
- Z -звіта № 1133 за 06.08.2014 року, який фактично роздрукований 07.08.2014 року, отже готівка в сумі 726,50 грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів;
- Z -звіта № 1190 за 02.10.2014 року, який фактично роздрукований 03.10.2014 року, отже готівка в сумі 701 грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів.
3. В КОРО № НОМЕР_7 на підставі фіскальних звітних чеків:
- Z -звіт №1720 за 02.12.2015 року, який фактично роздрукований 03.12.2015 року, отже готівка в сумі 826,00 грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів;
- Z -звіт № 1677 за 12.10.2015 року, який фактично роздрукований 13.10.2015 року, отже готівка в сумі 370,25 грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів.
4. В КОРО № НОМЕР_8 на підставі фіскального звітного чеку:
- Z -звіту №1288 за 08.01.2015 року, який фактично роздрукований 09.01.2015 року, отже готівка в сумі 755грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів.
- Z -звіту №1543 за 19.09.2015 року, який фактично роздрукований 20.09.2015 року, отже готівка в сумі 671,75 грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів.
6. В КОРО № НОМЕР_9 на підставі фіскального звітного чеку:
- Z -звіту № 472 за 22.05.2015 року, який фактично роздрукований 23.05.2015 року, отже готівка в сумі 1347,50 грн. оприбуткована не в день надходження готівкових коштів.
На підставі акта перевірки 25.03.2016 року Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області були прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, рішення № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф НОМЕР_5.
Вирішуючи спір суд зазначає, що у відповідності до пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Згідно пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Положеннями пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно зозділом III цього Кодексу.
Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.
Згідно пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
Позивач є фізичною особою-підприємцем та не здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва, а отже в силу вимог пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України собівартість реалізованих товарів повинна включатись до витрат того звітного періоду коли така продукція була реалізована.
Оскільки при проведенні перевірки було встановлено, що позивачем до складу витрат включена собівартість товару, який не був реалізований у звітному 2014 році, то суд вважає, що відповідачем правомірно в акті перевірки зроблено висновок про завищення суми витрат, що призвело до заниження оподатковуваного доходу та заниження суми доходу, на який нараховується єдиний внесок.
За таких обставин суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 25.03.2016 року № НОМЕР_1, рішення від 25.03.2016 року № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 25.03.2016 року №Ф НОМЕР_5 прийняті у порядку та спосіб передбачений чинним законодавством та не підлягають скасуванню.
Також суд зазначає, що відповідно до пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджено постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Відповідно до пункту 9 статті 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.
Таким чином, оприбуткування готівки можливо здійснити лише на підставі фіскального звітного чека Z-звіту, або даних РК (у разі їх використання) у випадках визначених чинним законодавством.
Як вбачається із матеріалів справи Z-звіти від 06.03.2014 року № 981, від 11.07.2014 року № 1107, від 06.08.2014 року № 1133, від 02.10.2014 року № 1190, від 02.12.2015 року № 1720, від 12.10.2015 року № 1677, від 08.01.2015 року № 1288, від 19.09.2015 року № 1543, від 19.09.2015 року № 1543 та від 22.05.2015 року № 472 фактично були роздруковані на наступний день.
За таких обставин суд вважає, що позивач не міг оприбуткувати готівку отриману 06.03.2014 року, 11.07.2014 року, 06.08.2014 року, 02.10.2014 року, 02.12.2015 року, від 12.10.2015 року, 08.01.2015 року, 19.09.2015 року, 19.09.2015 року та 22.05.2015 року, у зазначені дні оскільки оприбуткуванню повинно передувати роздрукування Z-звіту, яке фактично відбулось наступного дня, що передував оприбуткуванню готівки.
Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» Установити, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2017 року

Суддя ОСОБА_1