Справа № 607/4598/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2017 Справа №607/4598/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Тернополі ДПП,

інспектора роти №2 УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4

ОСОБА_5,

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідачів ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №2 УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587821 від 17.02.2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 17 лютого 2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587821, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 17 лютого 2017 року о 03 год. 46 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «CITROEN Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1, по бульвару Д.Галицького в м Тернополі, в якому у темну пору доби не були ввімкнуті фари в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п.19.1 Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, та такою, що не відповідає обставинам справи.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав повністю, та суду пояснив, що 17 лютого 2017 року він керував автомобілем на вул. Ст. Бандери в м. Тернополі, почувши сигнал сирени автомобіля поліцейських, він зупинився, після чого інспектор пояснив причину зупинки, вказавши, що у автомобілі не світиться підсвітка заднього номерного знаку, натомість виніс постанову в якій вказав зовсім інший пункт правил дорожнього руху який він порушив. Окрім цього вважає, що інспектором незаконного розглянуто справу, тобто не за місцем вчинення правопорушення, чим суттєво порушено його права, тому просить скасувати постанову якою на нього накладено адміністративне стягнення.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю,з підстав викладених у позові та просить скасувати постанову серії АР № 587821 від 17.02.2017 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.19.1 «а» Правил дорожнього руху України, оскільки він 17 лютого 2017 року о 03 год. 46 хв. керував автомобілем марки «CITROEN Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1, по бульвару Д.Галицького в м Тернополі, в якому у темну пору доби не були ввімкнуті фари в режимі ближнього світла, таким чином останній порушив ч.2 ст.122 КУпАП.

Інспектор роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заяв чи заперечень на адресу суду від нього не надходило. За наявності вказаних обставин, приймаючи до уваги думку сторін, які просять слухати справу у його відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторони відповідача інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587821, 17.02.2017 року о 03 год. 46 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «CITROEN Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1, по бульвару Д.Галицького в м Тернополі, в якому у темну пору доби не були ввімкнуті фари в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п.19.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП

Згідно постанови серії АР № 587821 від 17 лютого 2017 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Так, частиною 2 статтею 122 КУпАП серед іншого передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Обставини вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587821 від 17.02.2017 року.

Пунктом 19.1 ПДР України, зобовязано водіїв механічних транспортних засобів, що рухаються у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях, ввімкнути такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Незважаючи на вимоги КУпАП, відповідачем не представлено суду жодних достатніх належних доказів на підтвердження викладених інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 у постанові обставин, та спростування заперечень ОСОБА_2 проти цього, а також не представлено доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме порушення ним вимог правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

В судовому засіданні та у своєму позові ОСОБА_2 заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, натомість окрім своїх тверджень про невинуватість, будь-яких доказів правомірності своїх дій, суду не надає, тому суд розцінює його заперечення, як захист, та намагання ухилитися від притягнення до адміністративної відповідальності.

Окрім цього відповідно до вимог пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у формі, затвердженій додатком 5 вказаної Інструкції, і заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї ж Інструкції.

Так, у вказаній постанові міститься посилання на порушення позивачем ч.2 ст.122 КУпАП, а саме порушення ним правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, та вказано пункт правил дорожнього руху України 19.1, який порушив позивач, однак інспектор не зазначив відповідний пункт правил який порушив ОСОБА_2, адже у п.19.1 міститься вичерпний перелік вимог щодо використання водієм світлових приладів у автомобілі, а саме: водії механічних транспортних засобів, що рухаються у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях, ввімкнути такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтара) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі. Таким чином інспектором порушено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та КУпАП.

Проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП., при цьому суд враховує те, що відсутні будь-які інші докази на підставі яких поліцейським патрульної поліції вирішена справа, не відображення в постанові наслідків, що настали та які б враховувались при визначенні ступеню суспільної небезпечності адміністративного правопорушення, а тому, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 71 КАС України, у зв'язку із чим, суд визнає правопорушення малозначним.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, обставини за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків та в результаті вчинення якого не було спричинено будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає за можливе провадження по адміністративній справі відносно позивача закрити, а ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючисьст.ст.22, 122, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 128, 158, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №587821 від 17.02.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП провадженням закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_9