Справа № 572/4574/15-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Довгий І.І.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"16" травня 2017 р. Справа № 572/4574/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "21" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання нарахування недоплаченого підвищення до пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області з 2303.2015р.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2016 р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області щодо ненарухвання та невиплати позивачу визначеного п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 14.07.2015р. по 21.03.2017р. включно. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу, визначеного п."г" ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 14.07.2015р. по 21.03.2017р. включно із урахуванням проведених виплат за вказаний період.

Не погоджуючись з ухваленою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В процесі апеляційного розгляду справи, до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Сарненського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про заміну відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на правонаступник - Сарненське об"єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на Постанову КМ України від 21.12.2016 р. №988 " Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України", якою припинено діяльність Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області шляхом злиття та утворення Сарненського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Відповідно до ст. 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та здійснити процесуальне правонаступництво відповідача у справі, допустивши заміну відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на Сарненське об"єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що в зв'язку з наявністю постанови Сарненського районного суду Рівненської області №572/1952/15-а від 13 липня 2015 року про визнання протиправною бездіяльністю та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_3 визначеного п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" за період з 28 листопада 2014 року по 13 липня 2015 року включно із урахуванням проведених виплат за вказаний період, то в частині вимог позивачки з 23 березня 2015 року по 13 липня 2015 року, включно, закрито провадження.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Сарненському районі та отримує пенсію за віком, перераховану відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивачка в 1951 році зазнала політичних репресій, і її було виселено на спец поселення в Тюменську область. До пенсії за віком позивачці призначено підвищення як примусово переселеному члену сім'ї та згодом реабілітованому відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 в розмірі 43,52 грн..

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновків щодо протиправності дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п."г" ч.1 ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 % мінімальної пенсії за віком.

Проте, вказане підвищення виплачувалось позивачці згідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16.07.2008р. №654, згідно якої громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40 грн., а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 грн.

Згідно з п.6 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України «Про пенсійне забезпечення» має вищу юридичну силу в порівнянні з постановою Кабінету Міністрів України №654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Отже, відповідач неправомірно виплачував підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено п.«г» ст.77 зазначеного Закону.

З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та докази, представлені сторонами на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до законних і обґрунтованих висновків про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Згідно зі ст.200 Кодексу адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області залишити без задоволення, постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "21" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

- ,