Справа № 826/12929/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 квітня 2017 року № 826/12929/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича
доЦентрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
про визнання протиправною та скасування постанови №1063-ЦД-1-Е ,
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайко Станіслава Анатолійовича (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі - Відповідач), в якому просить суд: скасувати Постанову №1063-ЦД-1-Е від 03.08.2016 р. про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів щодо ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

Під час розгляду справи представник Позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з огляду на доводи, викладені в позовній заяві. Зазначив, що ПАТ «Енергобанк» фактично надано територіальному органу Нацкомісії витребувану інформацію, внаслідок чого правові підстави для накладення штрафу відсутні.

Представник Відповідача проти позову заперечував, посилаючись при цьому на те, що ПАТ «Енергобанк» листом від 18.09.2015 року вих. №3137/5 (вх. №766/3 від 21.09.2015 року) надано відповідь на запит, що свідчить про неподання інформації в термін, визначений запитом №04/02/3433 від 07.09.2015 року.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, у відповідності до положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку 03 серпня 2016 року винесено постанову № 1063-ЦД-1-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, відповідно до якої, за неподання інформації до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, накладено на ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» штрафну санкцію у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Позивач не погоджуючись з постановою Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1063-ЦД-1-Е від 03.08.2016 про накладення санкцій за порушення на ринку цінних паперів, звернувся до Суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі - ЦТД НКЦПФР) надійшла скарга від акціонерів ПАТ «Енергобанк» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо порушення їх прав, а саме не проведення загальних зборів акціонерів товариства протягом 2013 -2015 років, на яких мали бути прийняті рішення щодо нарахування та виплати дивідендів акціонерам.

ЦТД НКЦПФР направило керівнику ПАТ «Енергобанк» запит вих. №04/02/3433 від 07.09.2015 р., яким зобов'язало Товариство у термін до 16.09.2015р. надати до ЦТД НКЦПФР інформацію та копії документів: статут ПАТ «Енергобанк» (діючій редакції); повідомлення про скликання загальних зборів акціонерів ПАТ «Енергобанк» за період з 2013 по 2015 pp., опублікованих в відповідному друкованому виданні (із зазначенням номеру, дати та назви газети); персональні повідомлення про проведення загальних зборів акціонерів ПАТ «Енергобанк» за період з 2013 по 2015 pp., які направлялись акціонерам товариства, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3; документів, що підтверджують направлення персональних повідомлень акціонерам товариства про проведення загальних зборів акціонерів ПАТ «Енергобанк» за період з 2013 по 2015 pp., зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (реєстр поштових відправлень, платіжні доручення тощо); протоколів загальних зборів акціонерів ПАТ «Енергобанк», на яких приймались рішення про нарахування та виплату дивідендів акціонерам ПАТ «Енергобанк»; порядку нарахування та виплати дивідендів акціонерам ПАТ «Енергобанк». зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3; документів, що підтверджують виплату дивідендів акціонерам ПАТ «Енергобанк» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за періоди нарахування дивідендів.

Також, в Запиті про надання інформації за вих. №04/02/3433 від 07.09.2015 року ЦТД НКЦПФР зазначено, що у разі відсутності будь-якої інформації (копій документів), ПАТ «Енергобанк» необхідно з цього приводу надати обґрунтовані письмові пояснення з наданням підтверджуючих документів (надалі - Запит №04/02/3433).

Як вбачається з матеріалів справи Запит №04/02/3433 направлено рекомендованим листом №318, який вручено 14.09.2015 року.

Відповідач звертає увагу, що ПАТ «Енергобанк» у відповідь на Запит №04/02/3433 не надало підтверджуючі документи.

Листом за вих. №3137/5 від 18.09.2015 (вх. №537 від 23.09.15) ПАТ «Енергобанк» повідомив ПАТ «Енергобанк», що за період з 2013 по 2015 роки загальними зборами акціонерів банку рішення про нарахування та виплату дивідендів акціонерам не приймалося, що грубо порушує права акціонерів.

З Листа від 18.09.2015 року вих. №3137/5 (вх. №766/3 від 1.09.2015 року) вбачається, що ПАТ «Енергобанк» не надано в повному обсязі витребувану інформацію до ЦТД НКЦПФР.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2015 року НКЦПФР складено акт №1250-ЦД-1-Е про правопорушення на ринку цінних паперів, яким встановлено факт порушення ПАТ "Енергобанк" вимог п. 10 ст. 8 Закону.

Листом від 15 жовтня 2015 року №850/3 ПАТ "Енергобанк" надано письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11 червня 2015 року №370 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Енергобанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 червня 205 року №115 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Енергобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким, розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Енергобанк".

Як передбачено ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Отже, накладення на ПАТ "Енергобанк" санкцій у вигляді штрафу призведе до виникнення в останнього під час здійснення ліквідації додаткових зобов'язань.

Розглянувши надані пояснення, уповноважена особа НКЦПФР дійшла висновку про необхідність отримання відповідних висновків. Тому, Постановою від 28 жовтня 2015 року зупинено провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів у зв'язку із необхідністю отримання відповідних висновків та, в подальшому, листом від 19 жовтня 2015 року №03/02/3858 до Центрального апарату НКЦПФР направлено запит про надання роз'яснень порядку застосування чинного законодавства про цінні папери та акціонерні товариства у відношенні банків, які знаходяться в процесі ліквідації.

Листом №18/01/24343/НК від 04 листопада 2015 року (вх.№618/ЦА) НКЦПФР надано роз'яснення Відповідачем, що звернення розглянуто на засіданні Комітету з питань захисту прав інвесторів та правозастосування на фондовому ринку НКЦПФР, за результатами розгляду якого щодо повноважень НКЦПФР застосовувати штрафні санкції за порушення законодавства про цінні папери та акціонерні товариства до банків, в яких розпочато процедуру ліквідації вирішено: порушення справ, накладання штрафних санкцій за порушення законодавства про цінні папери та акціонерні товариства у відношенні банків, в яких розпочато процедуру ліквідації, здійснювати відповідно до вимог законодавства; враховуючи вимоги Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у відношенні банків, в яких розпочато процедуру ліквідації, стягнення штрафів у судовому порядку, у разі добровільної їх несплати, є недоцільним.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 10 ст. 8 Закону, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право: надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

У разі неподання, подання не в повному обсязі інформації та/або подання недостовірної інформації до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, згідно з п. 7 ст. 11 Закону, застосовує до юридичних осіб фінансові санкції: у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року: у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, приймаючи до уваги роз'яснення Центрального апарату НКЦПФР, стягнення штрафу, накладеного оскаржуваною постановою, у судовому порядку не відбувалося.

Стосовно посилання Позивача про прийняття Відповідачем оскаржуваної постанови із пропущенням встановленого нормами Закону тридцятиденного строку Суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 12 Закону, уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка виявила факт вчинення юридичною особою правопорушення на ринку цінних паперів, складає акт, який разом з письмовими поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та пов'язаними з таким правопорушенням документами протягом п'яти робочих днів подає уповноваженій особі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка має право застосовувати санкцію за правопорушення на ринку цінних паперів.

Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про застосування санкції протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення. Рішення про застосування санкції оформляється постановою, що надсилається юридичній особі, до якої застосовано санкцію.

Отже, як вбачається з аналізу викладених норм, рішення про застосування санкції приймається уповноваженою особою НКЦПФР, яка має право застосовувати санкцію за правопорушення на ринку цінних паперів, протягом 30 робочих днів після отримання такою особою документів, що підтверджують факт правопорушення (акту разом із письмовими поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та пов'язаними з таким правопорушенням документами).

Порядок та строки розгляду НКЦПФР справ про порушення юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів визначено Правилами №1470, відповідно до п.п. 1, 2, 10 розділу IV яких, уповноважена особа при виявленні правопорушення виносить постанову про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів.

В подальшому, уповноваженою особою про вчинення правопорушення складається акт про правопорушення на ринку цінних паперів.

Акт про правопорушення на ринку цінних паперів після його складання протягом п'яти робочих днів разом з поясненнями та іншими документами справи направляється уповноваженій особі, яка правомочна розглядати справу про правопорушення, для підготовки справи до розгляду.

Відповідно до абзацу першого розділу VIII Правил №1470, уповноважена особа приймає рішення про застосування санкції протягом тридцяти робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення.

Згідно з п. 4 розділу V Правил №1470, уповноважена особа вирішує питання, передбачені у пункті 1 цього розділу, визначає дату розгляду справи про правопорушення та виносить постанову про це, яку надсилає юридичній особі, щодо якої порушено справу, не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 Закону, уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є: Голова та члени Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; уповноважені Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку посадові особи.

Рішенням НКЦПФР від 11 вересня 2012 року №1239 "Про надання повноважень уповноваженої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку посадовим особам Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку" (далі - рішення №1239) визначено уповноважених осіб НКЦПФР: надано повноваження уповноваженої особи Комісії з питань правозастосування директору Центрального територіального департаменту НКЦПФР. У разі відсутності директора Центрального територіального департаменту НКЦПФР повноваження уповноваженої особи НКЦПФР з питань правозастосування надаються особі, яка виконує його обов'язки.

Згідно з рішенням №1239, повноваження розглядати справи про правопорушення на ринку цінних паперів має директор Центрального територіального департаменту НКЦПФР, а у разі його відсутності - особа, яка виконує його обов'язки.

Отже, рішення про застосування санкції приймається уповноваженою особою НКЦПФР - директором Центрального територіального департаменту НКЦПФР протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення (акт про правопорушення на ринку цінних паперів разом з іншими документами).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята уповноваженою особою НКЦПФР на 16-й робочий день після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення, оскільки акт про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ПАТ "Енергобанк" складено 15 жовтня 2015 року уповноваженою особою НКЦПФР - начальником управління контрольно-правової роботи.

Так, 15 жовтня 2015 року акт про правопорушення на ринку цінних паперів разом з іншими документами справи направлено уповноваженій особі НКЦПФР, яка правомочна розглядати справу про правопорушення - директору Центрального територіального департаменту НКЦПФР.

Постановою про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 15 жовтня 2015 року ПАТ "Енергобанк" повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Постановою від 28 жовтня 2015 року провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів зупинено.

Відповідно до абзацу 3 п. 4, абзацу 2 п. 5 розділу III Правил №1470, у разі зупинення провадження у справі про правопорушення перебіг строку призупиняється з дати винесення відповідної постанови.

З дати винесення постанови про відновлення провадження у справі про правопорушення перебіг строку продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Постановою від 25 липня 2016 року провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів поновлено, а ПАТ "Енергобанк" повідомлено про дату, час та місце розгляду справи (03 серпня 2016 року).

Уповноваженою особою НКЦПФР 03 серпня 2016 року розглянуто справу про правопорушення на ринку цінних паперів та прийнято оскаржувану постанову.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що рішення про застосування штрафної санкції прийнято уповноваженою особою НКЦПФР в межах строку, визначеного ст. 12 Закону та розділом VIII Правил №1470, а саме, протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення (акт про правопорушення на ринку цінних паперів та інші документи).

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук