Справа № 800/665/16
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
О К Р Е М А Д У М К А
16 травня 2017 року П/800/665/16
судді Вищого адміністративного суду України Штульман І.В. у справі № 800/665/16 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення від 17 листопада 2016 року про внесення подання до Вищої ради юстиції про його звільнення з посади судді Приморського районного суду міста Одеси.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 травня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Вищого адміністративного суду України Загороднього А.Ф., Пасічник С.С., Стародуба О.П., Швеця В.В. та Штульман І.В. від розгляду справи № 800/665/16.
Вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів підлягала частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні 7 лютого 2017 року позивач заявив відвід всьому складу колегії суддів Вищого адміністративного суду України, а саме: Штульман І.В., Заїці М.М., Стародубу О.П., Загородньому А.Ф. та Швецю В.В., які згідно автоматизованого розподілу визначені для розгляду даної справи, вказавши, що конкретні мотиви такого відводу будуть ним викладені у письмовій заяві.
9 лютого 2017 року до суду першої інстанції по справі № 800/665/16 надійшла письмова заява ОСОБА_1 про відвід всьому складу колегії суддів, у якій він просить відвести колегію суддів Вищого адміністративного суду України у складі: головуючого судді Штульман І.В., суддів: Швеця В.В., Загороднього А.Ф., Заїки М.М. та Стародуба О.П. від розгляду цієї справи, і при повторному автоматизованому розподілі справи виключити усіх суддів, які допущені до участі у конкурсі на заняття посад суддів Верховного Суду.
Позивач дану заяву мотивує тим, що зазначені судді Вищого адміністративного суду України беруть участь у конкурсі до Верховного Суду, де оцінювання буде здійснюватися безпосередньо Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, яка є відповідачем у цій справі, а тому у цих суддів існує свій приватний інтерес щодо реалізації своїх намагань стати суддею Верховного Суду з одного боку, а з іншого боку повинні розглядати справи, в яких відповідачем є Вища кваліфікаційна комісія суддів України, яка в подальшому буде оцінювати їх професійні здібності, моральні аспекти доброчесності, проводячи кваліфікаційне оцінювання, співбесіду, дослідження суддівського досьє, що свідчить про те, що існує реальний конфлікт інтересів та є підставою для відводу всьому складу колегії суддів.
У судовому засіданні 23 лютого 2017 року ОСОБА_1 підтримав заявлений ним відвід зазначеним суддям. При цьому з цих же підстав заявив відвід судді Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., яка згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів включена в склад колегії суддів вказаного суду для розгляду справи № 800/665/16 замість судді Заїки М.М., який знаходився у відпустці, надавши при цьому письмову заяву.
Оскільки судді Вищого адміністративного суду України за наслідками розгляду справ де відповідачем є Вища кваліфікаційна комісія суддів України можуть: визнати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України незаконним повністю або в окремій його частині; визнати дії чи бездіяльність відповідача протиправними, зобов'язати його вчинити певні дії; застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (частина 5 статті 1711 вказаного Кодексу), при цьому судді Вищого адміністративного суду України Загородній А.Ф., Пасічник С.С., Стародуб О.П. та Швець В.В. проходять конкурс на зайняття посад у Верховному Суді, тобто перебувають у межах юрисдикції Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яка стосовно них висловлює відповідне судження під час кваліфікаційного оцінювання, колегія суддів Вищого адміністративного суду України ухвалою від 23 лютого 2017 року звернулася до Національного агентства з питань запобігання корупції за роз'ясненням щодо наявності між нею та Вищою кваліфікаційною комісією суддів України конфлікту інтересів.
Листом від 15 березня 2017 року Національне агентство з питань запобігання корупції повідомило суд, зокрема, про те, що наявна інформація не дає змогу встановити наявність чи відсутність приватного інтересу у колегії суддів Вищого адміністративного суду України під час розгляду справи.
Отже, Національне агентство з питань запобігання корупції не підтвердило відсутність конфлікту інтересів між зазначеною колегією суддів Вищого адміністративного суду України та Вищою кваліфікаційною комісією суддів України під час розгляду цієї справи.
У судовому засіданні 16 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений ним відвід суддям Штульман І.В., Загородньому А.Ф., Пасічник С.С., Стародубу О.П. та Швецю В.В. (перший із них - не проходив кваліфікаційне оцінювання з поважних причин, а другий - станом на 12 квітня 2017 року вибув із конкурсу).
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід суддів, вказуючи на відсутність підстав для відводу складу колегії суддів Вищого адміністративного суду України від розгляду даної справи за зазначеними позивачем підставами.
Згідно з частинами 5 та 6 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов'язана звернутися за роз'ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону. Якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо у діях, щодо яких вона зверталася за роз'ясненням пізніше було виявлено конфлікт інтересів.
Статтею 1 Закону № 1700-VII визначено, що потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Тобто, як потенційний, так і реальний конфлікт інтересів існує при умові наявності в особи, яка виконує свої службові повноваження, приватного інтересу, що може вплинути або впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1 (підпункт «ґ» пункту 1 - судді), 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов'язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
За змістом частини 1 статті 35 Закону № 1700-VII правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності, зокрема, суддів визначаються законами, які регулюють їх статус та засади організації відповідних органів.
Контроль за додержанням вимог законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів у діяльності суддів, Голови чи членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Голови Державної судової адміністрації України чи його заступників, прийняття рішення про врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів у діяльності зазначених осіб (у разі якщо такий конфлікт не може бути врегульований у порядку, визначеному процесуальним законом) здійснюється Радою суддів України (пункт 6 частини 8 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII; далі - Закон № 1402-VIII).
Повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ визначаються Кодексом адміністративного судочинства України, відповідно до частини 4 статті 18 якого саме Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України і, у виконання вимог статті 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, судді Вищого адміністративного суду України розглядають такі справи.
Статтею 27 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді (пункт 4 частини 1 вказаної статті).
Аналіз Закону № 1402-VIII, Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затверджених рішеннями Вищої кваліфікаційної комісії України від 3 і 4 листопада 2016 року відповідно, свідчить про наявність у Комісії певної свободи розсуду при прийнятті рішень під час кваліфікаційного оцінювання конкретного судді.
Таким чином, колегія суддів позбавлена гарантії того, що результати вирішення справи № 800/665/16 не вплинуть на формування суб'єктивного фактору при визначенні оцінки успішності проходження зазначеними суддями конкурсу.
Європейський суд з прав людини у пункті 130 Рішення від 9 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» зауважив, що судовий перегляд справи заявника здійснювався суддями Вищого адміністративного суду України, які також перебували в межах дисциплінарної юрисдикції Вищої ради юстиції.
Це означає, що стосовно цих суддів також могло бути порушене дисциплінарне провадження у Вищій раді юстиції. З огляду на широкі повноваження Вищої ради юстиції стосовно професійних кар'єр суддів (призначення на посаду, притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади), а також на відсутність захисних механізмів незалежності та безсторонності Вищої ради юстиції, Суд не переконаний у тому, що судді Вищого адміністративного суду України при розгляді справи заявника, в якій однією зі сторін була Вища рада юстиції, могли забезпечувати «незалежність та безсторонність», які вимагаються статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи, що згадані судді Вищого адміністративного суду України претендують на зайняття посад у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, тобто перебувають у межах юрисдикції Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яка стосовно них висловлює відповідне судження під час кваліфікаційного оцінювання, що впливає на професійну кар'єру у зв'язку з бажанням продовжити працювати на посадах суддів касаційного адміністративного суду України, забезпечення «незалежності та безсторонності» при розгляді ними справи № 800/665/16 є проблематичним, а тому вважаю, що наявні підстави для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Пасічник С.С., Стародуба О.П. та Швеця В.В. від розгляду цієї справи, у зв'язку з небезпідставними на даний час сумнівами позивача у їхній неупередженості, що передбачено пунктом 4 частини 1 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Вищого адміністративного
суду України І.В. Штульман