Справа № 813/3777/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року Справа № 813/3777/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі відповідач, Галицький відділ ДВС), у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Галицького відділу ДВС ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП № 52052801.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №52052801, оскаржувався до Франківського районного суду міста Львова, про що було достеменно відомо відповідачу. Ця обставина досліджувалась судом при розгляді справи про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 06.04.2016 ВП №50743436. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 визнано незаконною вказану постанову державного виконавця. Крім того позивач зазначає, що постановою про повернення виконавчого документа від 29.06.2016 ВП №50743436, повернуто стягувачу такий виконавчий документ, що продовжило строк предявлення його до виконання та надало можливість стягувачу повторно предявити виконавчий документ до виконання. При цьому, державним виконавцем при винесенні спірної постанови не враховано, що постанова державного виконавця від 29.06.2016 ВП №50743436 про повернення виконавчого документа скасована постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 у справі 83/2487/16. Таким чином, відкриття виконавчого провадження ВП № 52052801 на підставі повторно предявленого виконавчого документа до виконання, який оскаржений в судовому порядку та не набрав законної сили, є незаконним, а тому оскаржувану постанову слід скасувати. Враховуючи наведе, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач належним чином повідомлявся про розгляд справи, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи розписка. На адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Надіслав на адресу суду матеріали виконавчого провадження ВП № 52052801 та просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Відповідно до положень статті 128 КАС України справа вирішена на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Постановою державного виконавця Галицького відділу ДВС від 07.09.2016 відкрито виконавче провадження ВП №52052801 з виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення №пс2 №716028 від 21.01.2016 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (далі постанова № 716028).

В постанові №716028 вказано, що на підставі ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 850 грн.

Позивачем штраф своєчасно не сплачений, а тому вказана постанова супровідним листом Управління патрульної поліції у м.Львові № 21065/41/12/2016 від 18.08.2016 надіслана на адресу відповідача для примусового виконання у порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вх.№ 7144/09-38 від 26.08.2016).

Позивач, вважаючи постанову державного виконавця від 07.09.2016 ВП 52052801 незаконною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні справи суд керувався таким.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 19 Закону Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 за № 606-XIV (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови) (надалі - Закон України «Про виконавче провадження») державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з п.6 ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено підстави, при наявності яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. А саме, у разі:

- пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

- неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

- якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

- пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

- якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

- невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

- якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

- наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Зі змісту позовної заяви та наданих позивачем пояснень судом встановлено, що єдиною ознакою протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження, на думку позивача, є те, що Постанова № 716028 оскаржувалась ОСОБА_1 в судовому порядку, а тому не набрала законної сили.

Крім того, виконавчий документ вже був предявлений до виконання та перебув на примусовому виконанні у відповідача (виконавче провадження ВП №50743436). В межах цього виконавчого провадження 29.06.2016 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №50743436 від 06.04.2016 та постанова про повернення виконавчого документа від 29.06.2016 ВП №50743436 скасовані в судовому порядку. Незважаючи на вказані обставини Постанова № 716028 повторно предявлена до виконання. З огляду на що, відкриття виконавчого провадження ВП № 52052801 на підставі повторно предявленого виконавчого документа є незаконним.

З цього приводу суд зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження ВП №52052801 відсутні докази того, що Постанова № 716028 оскаржувалась позивачем в судовому порядку. Позивачем не подано таких доказів також і при розгляді справи.

Водночас, судом встановлено, що 29.12.2016 позивачем подано державному виконавцю оригінал квитанції № 121 від 29.12.2016 про сплату штрафу в сумі 850 грн., 05.01.2017 долучено квитанції про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. 25.01.2017 державним виконавцем Галицького ВДВС ОСОБА_2 закінчено виконавче провадження ВП №52052801 у звязку зі сплатою позивачем основної суми заборгованості, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

При цьому, позивач не звертався до державного виконавця з клопотанням про повернення виконавчого документа у звязку з його оскарженням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що Постанова № 716028 вже була пред'явленням до виконання. У звязку з чим 06.04.2016 було відкрите виконавче провадження ВП 50743436. Постановою державного виконавця від 29.06.2016 ВП № 50743436 виконавчий документ повернуто стягувачу у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Згідно з ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Судом досліджено матеріали виконавчого провадження ВП № 52052801 та встановлено, що виконавчий документ поданий стягувачем у строк, встановлений законом для предявлення його до виконання, такий, відповідає вимогам закону та предявлений до належного органу. У позивача відсутні зауваження щодо вказаних обставин.

Тому, з урахуванням наведених вище норм Закону України «Про виконавче провадження» та встановлених обставин, суд зазначає, що доводи позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. У звязку з цим, суд дійшов висновку, що при відкритті виконавчого провадження ВП № №52052801 державний виконавець діяв у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд зазначає, що скасування рішень державного виконавця в межах іншого виконавчого провадження не створює жодних правових наслідків для державного виконавця за даним виконавчим провадженням.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 94 КАС України, судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 181 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.І. Кузан

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.05.2017