Справа № 459/1149/17
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/1149/17
Провадження № 2-а/459/183/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2017 р. суддя Червоноградського міського суду Львівської області Рудаков Д.І., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сокальського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо неперерахування їй пенсії за віком до розміру, не нижчого прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого законом; зобовязати відповідача перерахувати їй пенсію до розміру, не нижчого прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого законом; зобовязати відповідача перерахувати їй пенсію до розміру, не нижчого прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого законом за період з 01.09.2015 року по день закінчення розгляду справи та доплатити їй пенсію за віком до розміру, не нижчого прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого законом. На обґрунтування позову послався на те, що 12.12.2012 року їй призначено пенсію за віком. Зазначає, що отримувала пенсію з 12.12.2012 року у розмірі 884, 00 грн., з 01.01.2013 року 894, 00 грн., з 01.12.2013 року - 949,00 грн. у листопаді 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак їй було відмовлено. У період з 01.09.2015 року по даний час розмір її пенсії менший, ніж прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, встановлений законом.

Представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, в якому вказав про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1

Згідно з реченнями 1, 2 частини 4 статті 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу з 12.12.2012 року призначена пенсія за віком, розмір якої згідно з повідомленняСокальського обєднаного УПФ України у Львівській області з 01.09.2015 року становить 949,00 грн.

Саме такий розмір пенсії позивач отримує з 01.09.2015 року.

Трудовий стаж позивача згідно з повідомлення Сокальського обєднаного УПФ України у Львівській області складає 21 рік 08 місяців 02 дні.

Не погоджуючись з призначенням та виплатою відповідачем пенсії у вказаному вище розмірі, позивач звернулася до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Стаття 8 Конституції України проголошує, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі статтею 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 11 Цивільного процесуального кодексу 1963 року (скасований 1 вересня 2005 року) передбачено, що суди виносять рішення у справі на підставі Конституції ( 254к/96-ВР ), інших актів законодавства або міжнародних договорів України у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3-5 статті 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах кризового стану економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі не нижче межі малозабезпеченості. Мінімальний розмір пенсії за віком підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості. Мінімальний розмір пенсії за віком підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості. Максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до абз. 1 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 1 листопада 1996 року №9 оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 949 грн., з 1 вересня 2015 року - 1074 грн., з 1 травня 2016 року 1130 грн., з 01 грудня 2012 року - 1247 грн., з 01 січня 2017 року 1247 грн.

Отже, виходячи з вимог Конституції України, норми якої мають найвищу юридичну силу і пряму дію, а також положень законів України про Державний бюджет України на 2014 - 2017 роки, пенсія позивача не може бути меншою встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Власне, положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 22 КАС України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Враховуючи встановлені обставини та наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку про порушення відповідачем гарантованого основним Законом права позивача на належний рівень пенсійного забезпечення, а відтак нарахування та виплата пенсії в розмірі, який є значно нижчим ніж встановлено законом, є неправомірними.

Так як розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не є стабільним і встановлюється щорічно бюджетним законодавством, а виплата пенсії не підлягає обмеженню строком, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобовязання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.09.2015 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Сокальського обєднаного УПФ України у Львівській області щодо неперерахування ОСОБА_1 пенсії до розміру не нижче рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Сокальське обєднане УПФ України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.09.2015 року.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Червоноградський міський суд Львівської області. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя: Д. І. Рудаков