Справа № 812/368/17
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/368/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Ларіної П.Є.,

та

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Лобко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - Позивач) до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області (далі - Відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

28 квітня 2017 року Позивач надав до суду уточнену позовну заяву (а.с. 180-181), з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо не направлення висновків Головному управлінню державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на заяви від 24.01.2017, від 26.01.2017.

- зобов'язати Відповідача сформувати та направити Головному управлінню державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області висновки про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, згідно отриманих заяв Позивача, на загальну суму 43840.00 грн.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що на підставі постанови Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2016 у справі № 913/945/15 Позивачем до Відповідача надано уточнені розрахунки з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності за 2014 рік від 03.03.2016, за 2015 рік від 03.03.2016, за 2016 рік від 26.12.2016, якими зменшено податкові зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності за період 2014 - 2016 роки. Зазначив, що нараховані до подання уточнених розрахунків податкові зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності були сплачені в терміни встановлені чинним податковим законодавством грошовими коштами своєчасно та в повному обсязі.

В результаті зменшення раніше сплачених податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, на думку Позивача, утворилась відповідна переплата. Позивач письмово звернувся до Відповідача про повернення переплати з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності (листи від 24.01.2017, від 26.01.2017). У відповідь на звернення Позивача, Відповідач листом від 08.02.2017 № 1723/12-14-13-01/20 відмовив у поверненні переплати у порядку та в терміни, встановленні чинним податковим законодавством.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в позовній заяві, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав заперечення проти адміністративного позову (а.с. 73-77), в обґрунтування зазначив, що уточнюючі декларації Позивачем подані відповідно до договору оренди землі від 19.01.2007 № 41 безпосередньо та ним не враховано, що до даного договору були внесені зміни додатковою угодою від 26.05.2009 № 3, а саме до п. 5 розділу «Об'єкт оренди» встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки на період будівництва 23739,03 грн, після завершення будівництва 118695,15 грн, п. 9, 11 розділу «Орендна плата» змінено на: орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі 712,17 грн на рік на період будівництва, що складає 3% від нормативної грошової оцінки, 11869,52 грн на рік після завершення будівництва, що складає 10,00 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Зазначив, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Зважаючи на вказане, уповноваженими особами Головного управління ДФС у Луганській області в порядку ст. 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку податкових декларацій з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності Позивача по результатам, якої було прийнято акт від 25.04.2017 № 474/12-32-13- 01/НОМЕР_1.

Під час проведення перевірки було встановлено, що Позивачем розраховано суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності без врахування останніх змін до договору оренди землі від 19.01.2007 № 41, а саме додаткової угоди від 26.05.2009 № 3, в результаті чого, сума заниження об'єкта оподаткування складає 35540,10 грн, чим порушено вимоги пунктів 288.1 та 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Таким чином, на думку Відповідача, наразі взагалі є неможливим розгляд даної справи та повернення зазначених сум.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в запереченні, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач - ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), зареєстрований фізичною особою - підприємцем виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 18.08.1992, взятий на облік як платник податків у Державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку з 01.07.1994 за № 124 (а.с. 28, 29).

19.01.2007 між Сєвєродонецькою міською радою та Позивачем укладено договір оренди землі № 41, державна реєстрація від 26.01.2007 за № 41 (а.с. 166). Відповідно до пункту 1 договору орендодавець на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 28.12.2006 за № 612 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку землі комерційного використання (під будівництво прибудови з окремим входом та вітрини до магазину). В оренду передається земельна ділянка площею 0,0343 га (пункту 2 договору). Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі у розмірі: 200,41 грн на рік (на період будівництва) та 2705,60 грн на рік (після завершення будівництва) (пункт 9 договору).

В пункті 35 договору сторони визначили, що зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

26.05.2009 між Сєвєродонецькою міською радою та Позивачем укладено додаткову угоду № 3 до договору оренди землі № 41 (а.с. 169), якою були внесені зміни до пункту 5 розділу «Об'єкт оренди» встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки на період будівництва 23739,03 грн, після завершення будівництва 118695,15 грн, до пунктів 9, 11 розділу «Орендна плата» змінено на: орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі 712,17 грн на рік на період будівництва, що складає 3% від нормативної грошової оцінки, 11869,52 грн на рік після завершення будівництва, що складає 10,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

В 2011 році між сторонами була укладена додаткова угода б/н до договору оренди землі від 19.01.2007 № 41, якою сторони внесли зміни в пункти 5, 9, 11 договору оренди землі (а.с. 170).

В додатковій угоді зазначено, що вона укладена на виконання рішення сесії Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» та керуючись рішенням сесії Сєвєродонецької міської ради «Про затвердження коефіцієнтів орендної плати за земельні ділянки, які передаються в оренду з земель міської ради» від 28.04.2011 за № 516, відповідно довідки про грошову оцінку земельної ділянки від 25.05.2011.

Згідно з пунктом 1 вказаної додаткової угоди пунктом 5 розділу «Об'єкт оренди» змінено на: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 270880,82 грн.

Пункти 9, 11 договору оренди землі змінено на: Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі з 01.07.2011 по 31.12 2011 - 16252 грн 85 коп. на рік, що складає 6,00% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2012 по 31.12.2012 - 18961 грн 66 коп. на рік, що складає 7,00% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2013 по 31.12.2013 - 21670 грн 47 коп. на рік, що складає 8,00% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 24379 грн 27 коп. на рік, що складає 9,00% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2015 - 27088 грн 08 коп. на рік, що складає 10,00% від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі з 01.07.2011 по 31.12.2011 - 1354 грн 40 коп., з 01.01.2012 по 31.12 2012 - 1580 грн 14 коп., з 01.01.2013 по 31.12.2013 - 1805 грн 87 коп., з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 2031 грн 61 коп., з 01.01.2015 - 2257 грн 34 коп. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Позивачем до Відповідача подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

- від 17.02.2014 № , згідно якої нараховано орендної плати за землі державної або комунальної власності на 2014 рік на загальну суму 24379,27 грн з щомісячним платежем по 2031,61 грн, окрім грудня в якому до сплати належало 2031,56 грн (а.с. 124-128);

- від 14.02.2015 № , згідно якої нараховано орендної плати за землі державної або комунальної власності на 2015 рік на загальну суму 33833,01 грн з щомісячним платежем по 2819,39 грн (а.с. 129-133);

- від 12.02.2016 № , згідно якої нараховано орендної плати за землі державної або комунальної власності на 2016 рік на загальну суму 48482,71 грн з щомісячним платежем по 4040,29 грн (а.с. 134-136).

Рішенням господарського суду Луганської області від 19 липня 2016 року у справі № 913/943/15, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2016, визнано недійсною з моменту укладення додаткову угоду б/н від 2011 року, державна реєстрація від 27.10.2011 за № 00334, до договору оренди землі № 41 від 19.01.2007, державна реєстрація від 26.01.2007 за № 41, який укладений між Сєвєродонецькою міською радою та ОСОБА_3, припинено дію цієї додаткової угоди на майбутнє (а.с. 8-13).

Рішення набрало законної сили 28.09.2016.

Керуючись рішенням господарського суду Луганської області від 19 липня 2016 року та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2016 у справі № 913/943/15, Позивач подав до Відповідача уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

- за 2014 рік від 25.03.2016 № , згідно якої Позивач визначив до зменшення річну суму орендної плати у розмірі 20609,08 грн, помісячно - 1717,43 грн, окрім грудня в якому визначено - 1717,35 грн (а.с. 137-139);

- за 2015 рік від 25.03.2016 № згідно якої, Позивач визначив до зменшення річну суму орендної плати у розмірі 29124,05 грн, помісячно - 2427,01 грн, окрім січня в якому визначено - 2426,97 грн та грудня в якому визначено - 2426,98 грн (а.с. 140-142);

- за 2016 рік від 26.12.2016 № згідно якої Позивач визначив до зменшення річну суму орендної плати у розмірі 41734,77 грн, помісячно - 3477,89 грн, окрім січня, в якому визначено - 3477,98 грн (а.с. 143-145).

06 січня 2017 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, яка отримана останнім 10.01.2017, про надання акту звірки з оплати орендної плати станом на 01.01.2017 (а.с. 30).

Актом від 13.01.2017 № 5272-07 Відповідач визначив наявність у Позивача станом на 31.12.2016 позитивного сальдо розрахунків в розмірі 51628,06 грн (а.с. 31), зазначена інформація підтверджується даними з облікової картки Позивача (а.с. 78-80).

24.01.2017 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про повернення переплати з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності в сумі 29000,00 грн на поточний рахунок № НОМЕР_2 Позивача в установі банку ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 304795 (а.с. 32).

24.01.2017 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про повернення переплати з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності в сумі 7040,00 грн на погашення податкових зобов'язань з єдиного податку (код платежу 18050400) (а.с. 33).

24.01.2017 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про повернення переплати з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності в сумі 7800,00 грн на поточний рахунок № НОМЕР_2 Позивача в установі банку ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 304795 (а.с. 34).

08.02.2017 листом № 1723/12-14-13-01/20 Відповідач повідомив Позивача, про направлення листа до Сєвєродонецької міської ради щодо стану розгляду справи № 913/943/15, а саме касаційного оскарження, тому повернення надмірно сплачених коштів буде розглянуто після отримання відповіді від ради (а.с. 164).

14.02.2017 листом № 766 Сєвєродонецька міська рада повідомила Відповідача, що не зверталась до суду касаційної інстанції у справі № 913/943/15 за позовом ОСОБА_3 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, клопотання про зупинення виконання ухвали апеляційного суду та рішення господарського суду не подавала (а.с. 163).

25 квітня 2017 року уповноваженими особами Головного управління ДФС у Луганській області в порядку статті 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку податкових декларацій з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності Позивача за результатам, якої було прийнято акт від 25.04.2017 № 474/12-32-13- 01/НОМЕР_1 (а.с. 171-173).

Згідно висновків акту перевірки встановлено, що Позивачем розраховано суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності без врахування останніх змін до договору оренди землі від 19.01.2007 № 41, а саме додаткової угоди від 26.05.2009 № 3, в результаті чого, сума заниження об'єкта оподаткування складає 35540,10 грн, чим порушено вимоги пунктів 288.1 та 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з п. 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (пункт 288.2 статті 288 ПКУ).

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (пункт 288.3 статі 288 ПКУ).

Відповідно до пункту 288.7. статті 288 ПКУ податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54 та пункту 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, Позивачем на адресу Позивача було подано податкові декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) (а.с. 124-136).

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (далі - Порядок № 787).

Згідно з пунктами 3, 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Пунктом 10 Порядку № 787 передбачено, що органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 787 органи Казначейства здійснюють процедури із забезпечення виконання документів, зазначених у пунктах 5 - 8 цього розділу, в такому порядку:

1) за наявності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями орган Казначейства протягом п'яти робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) перераховує кошти на рахунок одержувача одноразово на загальну суму або частковими сумами;

2) у разі недостатності або відсутності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями для здійснення повернення відповідний орган Казначейства не пізніше ніж через п'ять робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) надсилає звернення для підкріплення коштами цих рахунків: за платежами, що належать державному бюджету, - до Казначейства України.

Згідно з пунктами 4, 5, 7, 8, 9 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 № 1146, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Орган ДФС не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом або відповідним органом, визначеним відповідно до частини першої статті 67 2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Таким чином, повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань з орендної плати за землю здійснюється за таких умов, в разі відсутності у платника податків податкової заборгованості, подання ним заяви про повернення надмірно перерахованих коштів, подання органом державної податкової служби висновку про повернення відповідних сум коштів до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеними нормами КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що рішенням господарського суду Луганської області від 19 липня 2016 року у справі № 913/943/15, яке набрало законної сили, встановлено, визнати недійсною з моменту укладення додаткову угоду б/н від 2011 року, державна реєстрація від 27.10.2011 за № 00334, до договору оренди землі від 19.01.2007 № 41, державна реєстрація від 26.01.2007 за № 41, який укладений між Сєвєродонецькою міською радою та ОСОБА_3, припинено дію цієї додаткової угоди на майбутнє, суд дійшов висновку про те, що сплачена позивачем орендна плата за вказану земельну ділянку за 2014 по 2016 роки за податковими деклараціями з врахуванням поданих уточнених податкових декларацій є надміру сплаченим податком.

Уточнюючими податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) Позивач визначив до зменшення річну суму орендної плати за 2014 рік у розмірі 20609,08 грн, за 2015 рік - 29124,05 грн, за 2016 рік - 41734,77 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до Відповідача із заявами про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на загальну суму 43840,00 грн.

Заяви про повернення суми надміру сплаченого грошового зобов'язання Позивачем подані в межах 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми, а також містять посилання про перерахування відповідної суми на поточний рахунок зі зазначенням його реквізитів.

Доказів прийняття рішення за результатами розгляду вказаних заяв Відповідач суду не надав.

Водночас, Відповідач повідомив про акт перевірки, яким встановлено, що Позивачем занижено суму податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності в розмірі 35540,10 грн.

За наявності переплати з орендної плати за земельні ділянки, яка обліковується за Позивачем як вбачається з інтегрованої картки, і відсутності недоїмки, суд критично оцінює доводи Відповідача щодо заниження сум податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки.

Оскільки податкове повідомлення рішення за результатами акту перевірки від 25.04.2017 № 474/12-32-13-01/НОМЕР_1 Відповідачем не виносилось та відповідні зміни щодо заниження суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності до облікової картки платника, в якій рахується переплата не відображались (а.с. 78-123).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про вчинення Відповідачем протиправної бездіяльності, яка полягала у не вчиненні передбачених законодавством України дій.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду за подання первинного позову було сплачено за заявлені дві позовні вимоги немайнового характеру до двох відповідачів судовий збір в розмірі 3200,00 грн.

Уточнивши позовні вимоги, Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру щодо одного відповідача.

З огляду на те, що судом задоволено саме уточнені позовні вимоги позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на Позивача у сумі 1600,00 гривень.

Щодо решти надміру сплаченого збору в сумі 1600,00, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» може бути повернутий лише за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 15 травня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області щодо не направлення висновків Головному управлінню державної казначейської служби України у м.Сєвєродонецьку Луганської області про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на заяви від 24.01.2017, від 26.01.2017.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області сформувати та направити Головному управлінню державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області висновки про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, згідно отриманих заяв Позивача, на загальну суму 43840,00 грн.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: 93400, АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 22 травня 2017 року.

Суддя С.М. Чиркін