Справа № 522/10739/16-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 р. Справа № 522/10739/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

Кравченка К. В.

при секретарі Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, 3-тя особа: Одеський обласний військовий комісаріат про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, 3-тя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення щодо подальшого підвищення пенсії, шляхом здійснення перерахунку та виплати її після перерахунку, в тому числі донарахованих сум за минулий час, з 01.01.2016 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюються) пенсія, грошової допомоги для оздоровлення у загальному розмірі - 11207,80 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі - 10317,75 грн., одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі - 39571,88 грн., винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі - 952,50 грн., індексації грошового забезпечення у загальному розмірі - 16561,12 грн.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення щодо подальшого підвищення ОСОБА_1 пенсії, шляхом здійснення її перерахунку та виплати її після перерахунку, в тому числі донарахованих сум за минулий час, з 01 січня 2016 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюються) пенсія, грошової допомоги для оздоровлення у загальному розмірі 11207,80 гривен, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі 10317,75 гривен, винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 952,50 гривен, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 39571,88 гривен, індексації грошового забезпечення у загальному розмірі 16561,12 гривен.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 гривен.

У апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України та з 22 серпня 2012 року знаходиться на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

19.04.2016 року позивач, подавши додаткові документи, звернувся з вимогою до відповідача про перерахунок раніше призначеної пенсії, з включенням до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія відповідних сум грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, індексації грошового забезпечення.

Відповідач повідомленням від 28.04.2016 року відмовив позивачу у задоволенні заяви виходячи з того, що види виплат, які позивач просить врахувати для перерахунку його пенсії, не входять до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії.

З наданої позивачем довідки вбачається, що за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням він фактично отримав у складі грошового забезпечення, грошову допомогу для оздоровлення у загальному розмірі 11207,80 гривен, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі 10317,75 гривен, винагороду за тривалість безперервної військової служби у розмірі 952,50 гривен, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 39571,88 гривен, індексацію грошового забезпечення у загальному розмірі 16561,12 гривен. Такі виплати не були включенні до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалість безперервної військової служби одноразова грошова допомога при звільненні, та індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - постанова КМУ № 393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови КМУ № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

До названої одноразової винагороди відноситься також винагорода за тривалість безперервної військової служби за 15 років, за 20 років, за 25 років, за 30 років, за 35 і кожні наступні п`ять років яка виплачується в кратності виходячи з посадового окладу і окладу за військовим званням (додаток № 25 до постанови КМУ № 1294).

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою КМУ № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329; далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови КМУ № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови КМУ № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Зазначена правова позиція висловлена в рішення Верховного Суду України від 10.03.2015 року №21-70а15.

Апелянтом в апеляційній скарзі зазначено, що у довідках, які надавались позивачем зазначаються нарахування видів грошового забезпечення для обчислення пенсій, у тому числі їх перерахунку, сплату ж з них внесків не зазначено, а тому виникає необхідність їх документального підтвердження.

На підтвердження сплати страхових внесків з усіх сум грошового забезпечення позивачем до суду апеляційної інстанції надано лист військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2017 року № м1/29147 в якому зазначається, що з сум грошового забезпечення, отриманого позивачем за час проходження військової служби за 2010-2012 роки, проводилось нарахування та утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ставкою збору відповідних розмірів, передбачених законодавством на час сплати внеску.

Оскільки вищевказані види грошових доплат визнані такими, що входять до складу грошового забезпечення та з них було сплачено страхові внески то судом першої інстанції правильно зроблено висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції щодо порядку розподілу судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову до Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 551,20 грн.

З огляду на викладене, розподіл судових витрат здійснено судом у порядку, передбаченому ст. 94 КАС України

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К. В. Кравченко