Справа № 826/2287/16
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2287/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

судді: Літвіної Н.М.,

Файдюка В.В.,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" до Держспоживінспекції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнень,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області №02-16/105-п від 09.12.2015 року та направлення №02-14/105 від 09.12.2015 року на проведення перевірки, за згодою Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю Держспоживінспекція у Чернігівській області №01/72161/2015 від 13.11.2015 року, відповідачем було здійснено перевірку АЗС ППІ «Амік - Україна» (місцезнаходження здійснення діяльності: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Григоро - Іванівка, вул. Колхозна, б. 14).

За наслідком проведення перевірки відповідачем складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №0089.

Відповідно до змісту акту перевірки Держспоживінспекцією у Чернігівській області встановлено наступні порушення: позначення нафтопродуктів, які реалізуються на АЗС, з порушенням вимог «Технічного регламенту щодо вимог автомобільних бензинів, дизельного, судових, котельних палив», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 року №927, чим порушено п. 9, п. 14 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442 та ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»; прийняття на реалізацію продукції та реалізація бензину А-95 Єкто Плюс, що підлягає обов'язковій сертифікації в державній системі сертифікації, але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності, чим порушено п. 27, п. 32 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442; відсутня необхідна доступна, достовірна, своєчасна інформація про дату виготовлення на продукцію: бензин А-95 Єкто Плюс, отриманого по ТТН №BR-4281 від 06.10.2015 та на бензин А-92 Євро, отриманого по ТТН № BR-5176 від 30.11.2015, чим порушено п. 9, п. 14 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 та ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів»; відсутні на АЗС копії паспортів якості на бензин А-95 Єкто Плюс, отриманого по ТТН №BR-4281 від 06.10.2015 року та на бензин А-92 Євро, отриманого по ТТН № BR-5176 від 30.11.2015 року, чим порушено п. 9, п. 27 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442 та ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів».

З урахуванням зазначених висновків, що видкладені в акті перевірки, відповідачем складено постанову про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 30.12.2015 року №0011, згідно якої до підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» застосовано штраф у розмірі 60 680 грн. 64 коп.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також визначення механізму їх захисту та основ реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулює Закон України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-XII (далі - Закон України №1023-XII).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України №1023-XII споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442 затверджено «Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами» (далі - Правила №1442).

Згідно з п. 1 Правил №1442 ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Правила поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України, які зареєстровані в установленому порядку.

Дія цих Правил не поширюється на роздрібну торгівлю скрапленим вуглеводневим газом для побутових потреб, що здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі та надання послуг з постачання скрапленого вуглеводневого газу для побутових потреб населення та інших споживачів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року №1790.

Відповідно до п. 9 Правил №1442 суб'єкт господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, зобов'язаний своєчасно надати споживачеві необхідну доступну та достовірну інформацію про нафтопродукти, а також на вимогу споживача - копію документа про якість (паспорт якості) та копію декларації про їх відповідність.

Така інформація доводиться до відома споживачів шляхом зазначення у супровідній документації, що додається до нафтопродуктів, на етикетці (для розфасованих нафтопродуктів), а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для відповідного виду продукції.

В інформації про нафтопродукти зазначаються: найменування, марка та вид нафтопродуктів; дані показників їх якості; ціна; правила та умови їх ефективного і безпечного використання; для розфасованих нафтопродуктів - номінальна кількість товару в одиниці маси, об'єму або іншої фізичної величини, а також гранично допустимі відхилення від номінальної кількості або посилання на нормативний документ, згідно з яким їх установлено; відомості про умови зберігання, строк придатності, необхідні дії споживача після його закінчення, а також можливі наслідки в разі невчинення таких дій; відомості про виробника, його місцезнаходження та контактна інформація; найменування та місцезнаходження суб'єкта господарювання, який виконує функції з прийняття претензій від споживача.

Інформація подається споживачеві згідно із законодавством про мови.

Суб'єкт господарювання зобов'язаний поінформувати споживача про можливість виникнення небезпеки для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища у разі порушення правил пожежної та екологічної безпеки під час поводження з нафтопродуктами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 року №927 відповідно до статті 14 Закону України «Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності», затверджено Технічний регламент щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі - Технічний регламент), який встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі - палива), що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров'я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Пунктом 7 Технічного регламенту встановлено, що під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

Додатком 1 до Технічного регламенту визначено вимоги щодо позначення автомобільного бензину і дизельного палива.

Так, позначення автомобільних бензинів включає назву і марку бензину та містить такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літера А, позначення бензину для автомобільних двигунів з примусовим/іскровим запалюванням; друга група - цифрове позначення октанового числа автомобільного бензину (80, 92, 95, 98) за дослідним методом; третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група - символ визначення вмісту біоетанолу: E5, E7, E10.

Приклад позначення автомобільного бензину з октановим числом 95 екологічного класу Євро4 з вмістом біоетанолу до 7 відсотків: бензин автомобільний A-95-Євро4-E7.

Водночас, позначення палива може включати торгову марку (товарний знак) виробника.

Позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах.

Судом першої інстанції встановлене, що до перевірки підприємством з іноземними інвестиціями «Амік Україна»» надано Х-звіт №0189 від 10.12.2015 року.

З даних вказаного звіту слідує, що пальне зазначене як бензин: А-95 ЄКТО PLUS, А-92 Євро, А-95 Євро.

Вказані позначення автомобільного бензину, в свою чергу не відповідають вимогам їх позначення, які визначені в додатку №1 до Технічного регламенту.

Що ж стосується прийняття позивачем на реалізацію продукції та реалізація бензину А-95 Єкто Плюс, що підлягає обов'язковій сертифікації в державній системі сертифікації з порушенням п. 27, п. 32 Правил №1442, з огляду на відсутність документів, згідно з якими продукцію подано на реалізацію, зокрема відсутність реєстраційних номерів сертифіката відповідності, слід зазначити наступне.

Згідно з п. 27 Правил №1442 приймання нафтопродуктів, що доставлені автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками АЗС за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) згідно з товарно-транспортними накладними за наявності паспорта якості та декларації про відповідність, реєстраційного номера сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності у супровідних документах на нафтопродукти, виданих у порядку, установленому законодавством.

Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог посадової інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які затверджуються керівником суб'єкта господарювання.

У разі продажу нафтопродуктів, що підлягають обов'язковій сертифікації, оператори (продавці) на вимогу споживача подають супровідні документи із зазначенням реєстраційного номера сертифіката відповідності чи свідоцтва про відповідність (п. 32 Правил №1442).

Як стверджує позивач, ним до перевірки було надано сертифікати відповідності, паспорти якості та декларації про відповідність.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року №28, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.05.2005 року за №466/10746. затверджено Перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні (далі - Перелік).

Згідно з п. 13.1 розділу 13 «Нафтопродукти» Переліку визначено, що обов'язковій сертифікації підлягають палива: бензини автомобільні, авіаційні, дизельні, альтернативні, біопалива (для бензинових двигунів, для дизельних двигунів з вмістом біодизелю) на які не поширюється Технічний регламент.

Згідно з п. 5 Технічного регламенту дозволяється виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам останнього.

Пунктом 17 Технічного регламенту встановлено, що для проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник застосовує процедуру оцінки відповідності, яку встановлено Технічним регламентом модулів оцінки відповідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 жовтня 2003 року N 1585 (Офіційний вісник України, 2003 р., N 41, ст. 2175; 2011 р., N 67, ст. 2581), для: палив, що виробляють або імпортують партіями, - за модулем F1; палив, що виробляють дослідними партіями, - за модулем F1; палив, що виробляють серійно, - за модулем A1.

Виробник або уповноважений представник, в силу приписів п. 18 Технічного регламенту, розробляє технічну документацію, яка повинна містити інформацію про виробництво і застосування палив і за якою можливо оцінити відповідність палив вимогам цього Технічного регламенту.

До технічної документації додаються: технологічний регламент або інструкція на виробництво, або технологія виробництва; акт впровадження у серійне виробництво продукції; акти приймання дослідної партії та протоколи випробувань продукції.

Для палив, які містять у своєму складі добавки (присадки), до технічної документації також додаються: документ про допуск до застосування добавки (присадки) у відповідному типі палива, дані щодо вмісту в паливі; паспорт безпечності добавки (присадки); інформація про місцезнаходження юридичної особи виробника.

За результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту (п. 19 Технічного регламенту).

Відповідно до п. 20 Технічного регламенту перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність.

Зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року N 1599.

У разі проведення оцінки відповідності призначеним органом з оцінки відповідності до національного знака відповідності додається його ідентифікаційний код.

У разі зменшення або збільшення зображення національного знака відповідності повинні бути дотримані пропорції, встановлені в описі.

Нанесення будь-якого іншого маркування, здатного ввести в оману треті сторони щодо значення та форми національного знака відповідності, забороняється. Будь-яке інше маркування може бути нанесене за умови непогіршення видимості та розбірливості національного знака відповідності.

Відповідач у своїх запереченнях зазначає, що позивачем не надано декларацію про відповідність Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових, котельних палив», затверджених постановою КМУ від 01.08.2013 року № 927 на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 з використанням товарного знаку «Экто Plus». Доказів зворотного позивачем до суду не надано.

Позивачем в ході перевірки було надано Х-звіт №0189, відповідно до якого залишок бензину А-92 Євро в резервуарі становив 7091,43л.

Підприємством з іноземними інвестиціями «Амік Україна» були надані ТТН № BR-5318 від 08.12.15 року (з зазначеним в ньому паспортом якості №1512) на 4511л. та ТТН № BR-5176 від 30.11.15 року (з зазначеним в ньому паспортом якості №1453) на 4050л., сертифікат відповідності і лише один паспорт якості №1512 від 05.12.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на час перевірки паспорт якості №1453 був відсутній.

Відповідно до Х-звіту №0189 залишок бензину А-95 Экто Plus становив 4863,55 л. Позивачем були надані ТТН № BR-5152 від 28.11.2015 року (з зазначеним в ньому паспортом якості №1450) на 4055 л., ТТН № BR-4281 від 06.10.15 року (з зазначеними в ньому паспортами якості №№ 1078. 1107, 1119 та 1450 на 5003 л. і один паспорт якості №1450 від 28.11.2015 року. На час перевірки паспорт якості №1450 був відсутній. Доказів зворотного позивачем не надано.

Пунктом 8 Технічного регламенту встановлено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Згідно з п. 9 Технічного регламенту документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

З вказаного слідує, що паспорт якості містить в собі інформацію про дату виготовлення та якісні показники пального.

Враховуючи те, що в ході перевірки позивачем не було надано паспорт якості №1450, паспорт якості №1453, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підприємством з іноземними інвестиціями «Амік Україна» реалізовувався бензин А-92 Євро без інформації про дату виготовлення та якісні показники пального, отриманого по ТТН № BR-5176 від 30.11.2012 року та бензин А-95 Экто Plus, отриманого за ТТН № BR-4281 від 06.10.2015 року без інформації про дату виготовлення та якісні показники пального.

Як супровідний документ до пального А-95 Экто Plus надано акт змішування нафтопродуктів № BR-5152 від 28.11.2015 року, відповідно до якого до бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 додається багатофункціональна присадка Хайтек- 6437L. Згідно Технологічної інструкції удосконалення якості автомобільних бензинів підвищеної якості згідно з ДСТУ 4839:2007 з метою отримання автомобільного бензину з торговим знаком «Экто» в умовах ПП «Лукойл-Україна» на нафтобазі в смт. Бородянка, Київської обл. (далі - Технологічна інструкція), удосконалення здійснюється підприємством з іноземними інвестиціями «Лукойл- Україна» на нафтобазі в смт. Бородянка за допомогою додавання мийного додатку Hitec- 6437L.

Розділ 2 Технологічної інструкції зазначає характеристики саме виготовленої продукції. Розділ 5 «Контроль технологічного процесу» зазначає «... виробник бензинів автомобільних з торговим знаком «Экто» користується даними сертифікаційного протоколу випробувань. Щоквартально виробник підприємство з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна» проводить аналітичний контроль бензину автомобільного підвищеної якості з торговим знаком «Экто» в акредитованих випробувальних лабораторіях...». Також у п.6.3.3. Технологічної інструкції вказано, що після завершення процесу удосконалення якості автомобільного бензину, бензин автомобільний підвищеної якості з торговим знаком «Экто» необхідно здати на лабораторний аналіз за всіма показниками ДСТУ 4839:2007, а в п. 6.3.4. вказано, що після отримання паспорту (позитивних результатів випробування), бензин автомобільний підвищеної якості з торговим знаком «Экто» вважається товарним продуктом виготовленим підприємством з іноземними інвестиціями «АМІК-Україна». Всупереч цьому, в паспорті якості №1450 від 28.11.2015 року, виданого на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 з використанням товарного знаку «Экто Plus», заводом-виробником зазначено S.C. «Petrotel-Lukoll S.A.», Румунія, м. Плоєшті, вул. Міхай Браву, 235 (продукція: UNLEADED GASOLINE EUROLUK RON 95 10 ppm's) замість підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК-Україна».

З вказаного слідує, що в паспорті якості на бензин автомобільний А- 95-Євро5-Е5 з торговим знаком «Экто» зазначено недостовірну інформацію про виробника продукції, так як S.C. «Petrotel-Lukoll S.A.» не може вважатися її виробником і не несе відповідальності за бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 з торговим знаком «Экто».

З матеріалів справи слідує, що копії декларацій про відповідність, копії ТТН та деякі копії сертифікатів (паспортів якості) представник позивача надав 18.12.2015 року. Вказані обставини підтверджуються вимогою про надання документів від 10.12.2015 року №02-18/1155.

Подані підприємством з іноземними інвестиціями «АМІК-Україна» фотокопії «куточку споживача» прямо не підтверджують факт розміщення необхідних документів саме станом на час проведення перевірки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Літвіна Н.М.

Файдюк В.В.

Повний текст виготовлено: 18 травня 2017 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Файдюк В.В.