Справа № 2-а-7566/10/1570
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2011 р.Справа № 2-а-7566/10/1570

Категорія:3.7.2Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Дубчак Ю.В.,

за участю: представника ТУ ГДІ на автомобільному транспорті в Одеській області ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року по справі за адміністративним позовом субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року субєкт підприємницької діяльності фізична особа (далі СПД) ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Головної державної інспекції (далі ТУ ГДІ) на автомобільному транспорті в Одеській області та просила визнати протиправними дії щодо складання відносно неї постанови про застосування фінансових санкцій від 26 серпня 2009 року про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а також просила визнати протиправною та скасувати постанову № 084950 від 26 серпня 2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, абз.3 ст. 60 ОСОБА_3 України від 05.04.2001р. № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі ОСОБА_3 №2344-ІІІ) у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що факти порушення законодавства при перевезенні пасажирів не відповідають дійсності, а тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Суд визнав протиправною та скасував постанову ТУ ГДІ на автомобільному транспорті в Одеській області № 084950 від 26 серпня 2009 року про застосування фінансових санкцій, згідно якої до позивача за порушення ч.1, абз.3 ст. 60 ОСОБА_3 №2344-ІІІ були застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ТУ ГДІ на автомобільному транспорті в Одеській області подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТУ ГДІ на автомобільному транспорті в Одеській області не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 серпня 2009 року державними інспекторами ТУ ГДІ на автомобільному транспорті в Одеській області, у смт. Нова Долина Овідіопольського району Одеської області, було здійснено перевірку транспортного засобу RENAULT FR1 д/з ВН 7219 ВС. Під час перевірки було встановлено, що транспортний засіб належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 039646, водій керує на підставі дорожнього листа №б/н, виданого ОСОБА_2 Також, водієм для перевірки було надано ліцензійну картку АА № 235135 яка дійсна до 11 вересня 2012 року, згідно якої, використовувати автобус для перевезення пасажирів має право ОСОБА_2, за умови забезпечення водія усією необхідною документацією. Під час проведення перевірки у салоні транспортного засобу знаходилося тридцять пасажирів.

За результатом перевірки складено акт від 10 серпня 2009 року № 141652 додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким виявлено порушення ч.1, абз.3 ст. 60 ОСОБА_3 №2344-ІІІ - надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений у ст. 39 ОСОБА_3, а саме відсутній договір із замовником транспортних послуг. Водій автобусу, ознайомившись з актом, підписувати його відмовився.

Підставою для звернення до суду стало прийняття постанови від 26 серпня 2009 року № 084950 про застосування до позивача фінансових санкцій в сумі 1700 грн.

Вирішуючи спірне питання та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ні під час здійснення перевірки, ні під час винесення постанови про застосування адміністративно-господарських санкцій, не було дотримано процедуру здійснення державного контролю за додержанням субєктами господарювання які проводять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів автомобільним транспортом, і тим самим не виконано приписів ст.19 Конституції України щодо вичерпного використання своїх прав в ході реалізації своїх повноважень, не було отримано повних фактичних даних на обґрунтування та підтвердження наведених в акті висновків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення; дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Абзацом 3 ч. 1 ст.60 ОСОБА_3 №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього ОСОБА_3. Тобто, надання послуг з перевезення пасажирів, є обов'язковою складовою для застосування до перевізника санкції.

Відповідно до ст. 1 ОСОБА_3 №2344-ІІІ послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Пунктом 20 Постанови від 08.11.2006 р. № 1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" (далі Постанова № 1567) встановлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

З системного тлумачення зазначених норм вбачається, що акт перевірки є основним носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог чинного законодавства зазначеними суб'єктами господарювання під час надання послуг з перевезення пасажирів.

Однак, зі складеного акту перевірки від 10 серпня 2009 року №141652, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення, не вбачається місце проведення перевірки, встановленого п.14 Постанови № 1567.

Крім того, під час проведення перевірки не було встановлено мету знаходження в салоні транспортного засобу пасажирів, маршрут перевезення та не перевірено наявність у них пасажирських квитків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що вона як фізична особа-підприємець не надавала послуг з перевезення пасажирів на замовлення для іншої особи, а використовувала автобус для перевезення пасажирів для власних потреб, тому вона у даному випадку була одночасно і замовником, і перевізником. І у період, коли проводилась перевірка, вона надавала послуги по проведенню екскурсій для осіб, які відпочивали на курорті "Затока". Нею був укладений договір з Затоківською селищною радою про розміщення рекламних щитів щодо надання екскурсійних послуг відпочиваючим. Як особа, яка надавала екскурсійні послуги, вона реалізовувала екскурсії разом з вартістю проїзду до міста її проведення. На підтвердження цього нею видавались квитки, де зазначалась його вартість, дата, час та прізвище особи, яка його придбала.

Однак, під час проведення перевірки зазначені обставини встановлені не були.

Тому, колегія суддів, виходячи з викладеного, погоджується з висновком суду першої інстанції, що в ході проведеної перевірки перевіряючими не було встановлено всіх обставин необхідних для прийняття рішення, а акт перевірки від 10 серпня 2009 року №141652 складений з істотними недоліками, тому не може бути покладений в основу прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Також, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми ОСОБА_3 України та відповідають чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: