Справа № 803/518/17
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Справа № 803/518/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру 0741 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Територіального сервісного центру 0741 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області (далі ТСЦ 0741, відповідач1), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, в якому просить визнати дії ТСЦ 0741 щодо відмови у реєстрації за ним транспортного засобу марки RENAULT LAGUNA, 2004 року випуску, легковий, універсал, синій, номер кузова НОМЕР_1 протиправними та зобовязати відповідача зареєструвати за позивачем вказаний транспортний засіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу відмовлено у реєстрації вищевказаного транспортного засобу у звязку з тим, що для здійснення державної реєстрації автомобіля, купленого на електронних торгах 23.12.2016 року за 109459,95 грн., переможцем яких відповідно до протоколу від 23.12.2016 №222798 визнано ОСОБА_1, необхідно надати сертифікат відповідності транспортного засобу. Вважає, що він, як власник транспортного засобу RENAULT LAGUNA, 2004 року випуску, легковий, універсал, синій, реєстраційний номер HUE 549, номер кузова НОМЕР_1, вжив заходи та надав усі необхідні документи для проведення реєстрації автомобіля, а тому відповідач діяв незаконно та неправомірно відмовив у реєстрації вказаного транспортного засобу.

Ухвалою суду від 17.05.2017 року залучено до участі у даній справі як другого відповідача Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області (далі відповідач2).

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що електронні торги, на яких позивачем придбано автомобіль RENAULT LAGUNA, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, недійсними чи незаконними в судовому порядку не визнавалися, а відтак рухоме майно у вигляді транспортного засобу набуте у відповідності до чинного законодавства. Крім того, у своєму листі-відмові від 18.04.2017 №31/3-016 відповідач2 не навів будь-якої норми закону, яку порушив позивач, що слугувало б підставою для відмови у проведені реєстрації належного позивачу автомобіля. При цьому зазначає, що звертався за сертифікатом у відповідні органи сертифікації, однак його було усно відмовлено у видачі сертифіката відповідності, оскільки авто належить до Євро 3, а не до Євро 5.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в поданих запереченнях на адміністративний позов та в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачем для проведення реєстрації транспортного засобу RENAULT LAGUNA, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, не надано сертифікат відповідності транспортного засобу. Зазначає, що документи, які надав позивач для реєстрації є такими, що підтверджують придбання конфіскованого автомобіля та оплату обовязкових податків та зборів. У разі, якщо б конфіскований транспортний засіб був раніше зареєстрований в Україні, необхідності в його сертифікації не було. Оскільки реєстрація вказаного транспортного засобу здійснюється вперше, а тому наявність сертифікату відповідності необхідна. Отже, для проведення державної реєстрації вказаного в позовній заяві автомобіля позивачу необхідно надати до територіального сервісного центру документи, передбачені вимогами п.8, п.10, п.28, п.29 Постанови КМУ від 07.09.1998 №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (а.с.35-40).

Представник третьої особи ДП «СЕТАМ» ОСОБА_3 у поясненнях від 13.05.2017 №4412/18-18-17 зазначив, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення, оскільки спірний транспортний засіб переданий органами державної влади на реалізацію шляхом проведення електронних торгів. З урахуванням норм чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини держава, яка реалізувала автомобіль з прилюдних торгів позивачу, взяла на себе зобовязання і щодо реалізації такою особою права власності в подальшому, тому відповідач зобовязаний зареєструвати спірний транспортний засіб за ОСОБА_1 Просив розгляд справи проводити у відсутності представника ДП «СЕТАМ» (а.с.28-32).

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Любомльського районного суду Волинської області від 28.01.2017 у справі №163/171/16-п ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього стягнення в межах ч.1 ст.483 МК України, яка передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 2574,00 грн. та конфіскації в дохід держави товару: цигарок без акцизних марок України в кількості 220 пачок загальною вартістю 2574,00 грн., двигуна внутрішнього згорання бувший у вжитку 1 шт., вагою 106 кг вартістю 3559,51 грн. та автомобіля марки «Рено Лагуна» реєстраційний номер HUE 549, номер кузова НОМЕР_1, що ввозиться на митну територію України вартістю 29414,00 грн., вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів (а.с.17-18).

Згідно із протоколом від 23.12.2016 №222798 проведення електронних торгів переможцем торгів з реалізації транспортного засобу ОСОБА_5, 2004 р.в., реєстраційний номер HUE 549 визнано ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до дублікату квитанції від 10.01.2017 №Р24А158999877А31443 позивач сплатив кошти в сумі 109459,95 грн. за придбання майна на електронних торгах згідно із протоколом від 23.12.2016 №222798, лот №186173 (а.с.13). Крім того, ОСОБА_1 сплачено кошти в сумі 82419,72 грн., які перераховані в дохід держави за кодом класифікації доходів бюджету «Надходження коштів від реалізації конфіскованого майна за матеріалами митних органів» (а.с.15).

Актом Любомльського РВ ДВС від 11.01.2017 про проведення електронних торгів встановлено переможця аукціону з реалізації транспортного засобу RENAULT LAGUNA, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ОСОБА_1 Переможцем аукціону проведено повний розрахунку за придбане майно в розмірі 109459,95 грн. (а.с.11).

Відповідно до акту видачі майна переможцю електронних торгів зберігач Державне підприємство «СЕТАМ» передав ОСОБА_1 вищевказаний автомобіль (а.с.14).

07.04.2017 позивач звернувся до ТСЦ 0741 із заявою, в якій просив зареєструвати придбаний на електронних торгах автомобіль (а.с.12).

Листом від 18.04.2017 №31/3-О-16 відповідач2 відмовив ОСОБА_1 у реєстрації придбаного ним автомобіля, оскільки не надано сертифікату відповідності транспортного засобу (а.с.16).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої третьої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ) виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №985 (далі Порядок №985), реалізація майна, конфіскованого за рішенням суду і переданого органам державної виконавчої служби (далі - майно), здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами пунктів 30-32 розділу VIII (Порядок звернення стягнення на майно боржника) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (в редакції наказу від 29.09.2016 №2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1302/29432), виконання рішення про конфіскацію майна, якщо таке майно підлягає реалізації, здійснюється державним виконавцем. Під час предявлення виконавчого документа про конфіскацію майна до виконання подаються: у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився; у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна. Майно, що підлягає конфіскації, вилучається державним виконавцем (крім нерухомого майна, або такого, що не може бути вилучено з обєктивних причин). Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, визначеному Законом. Порядок розпорядження конфіскованим майном, не реалізованим у порядку, визначеному Законом, та майном, яке не підлягає реалізації, встановлено Порядком розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 985.

Як передбачено частинами першою, другою статті 61 Закону №1404-VІІІ, реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Відповідно до пунктів 4, 8, 9 розділу Х (Порядок розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності) Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1301/29431), після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом пяти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Начальник відповідного відділу державної виконавчої служби має затвердити акт про проведені електронні торги не пізніше наступного робочого дня після його подання виконавцем. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.

Як вбачається із матеріалів справи, транспортний засіб марки RENAULT LAGUNA, 2004 року випуску, реєстраційний номер HUE 549, легковий, універсал, синій, номер кузова НОМЕР_1, був конфіскований за рішенням суду (постанова Любомльського районного суду Волинської області від 28.01.2016 у справі №163/171/16-п) та переданий на реалізацію до Любомльського РВ ДВС.

При цьому, реалізація вказаного рухомого майна здійснена у встановленому законодавством порядку шляхом проведення електронних торгів, у позивача виникло право власності на зазначений транспортний засіб на підставі акту Любомльського РВ ДВС про проведення електронних торгів від 11.01.2017.

Правовідносини щодо обліку та реєстрації транспортних засобів регулюються нормами Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ (далі Закон № 3353-ХІІ) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за №1388 (далі Порядок №1388).

Положеннями статті 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі Закон №3353-ХІІ) визначено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, повязаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобовязані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 Порядку №1388 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Пунктом 3 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обовязкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Згідно із пунктом 7 зазначеного Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобовязані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Як передбачено пунктом 8 Порядку №1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

За приписами пункту 11 Порядку №1388 державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності). До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності, або рішення Кабінету Міністрів України чи комісії, утвореної відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1371), про передачу цих транспортних засобів у разі конфіскації у власність держави.

Як передбачено пунктом 15 Порядку №1388, під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у звязку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів. Експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому Законом України «Про судову експертизу» порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями. За результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром МВС, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також про реєстрацію місця проживання за Єдиним державним демографічним реєстром проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС. Після проведення перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться запис щодо наявності або відсутності відомостей про розшук, арешт, заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію, відомостей про обмеження відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, імені, по батькові і дати. У разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами) не допускається. Перша державна реєстрація таких засобів, а також ввезених на митну територію України транспортних засобів, що розшукуються правоохоронними органами інших держав, не проводиться.

Отже, акт про проведені електронні торги, виданий органом державної виконавчої служби, є в розумінні Порядку №1388 документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, та підставою для його державної реєстрації.

Водночас реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу може бути здійснена тільки після подання відповідних документів, що підтверджують правомірність придбання (володіння) таким транспортним засобом.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови у реєстрації за позивачем придбаного на електронних торгах автомобіля стало ненадання сертифікату відповідності транспортного засобу. При цьому відповідач2 зазначив, що оскільки в даному випадку реєстрація транспортного засобу, що перебував в експлуатації, на території України здійснюється вперше, тому наявність документа про відповідність конструкції і технічного стану автомобіля необхідна (а.с.16). Водночас судом встановлено, що за ОСОБА_4, у якого відповідно до постанови Любомльського районного суду Волинської області від 28.01.2016 у справі №163/171/16-п конфісковано автомобіль, не був зареєстрований транспортний засіб марки RENAULT LAGUNA, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, а відповідно до свідоцтва про реєстрацію EUROPOS SAJUNGA F 254820 вказаний автомобіль був зареєстрований у Литовській Республіці (а.с.19). Отже, матеріалами справи підтверджується та обставина, що придбаний позивачем автомобіль не був раніше зареєстрований на території України.

Разом з тим, на думку суду, підстав для відмови у здійсненні реєстрації належного позивачу автомобіля без наявності вказаного сертифіката у відповідача не було, оскільки ні Закон №3353-ХІІ, ні Порядок №1388 (який є спеціальним нормативно-правовим актом, що встановлює єдину на території України процедуру державної реєстрації транспортних засобів) не містять правових норм, які передбачають право сервісних центрів МВС відмовити громадянину у реєстрації конфіскованого за рішенням суду транспортного засобу, який ним правомірно придбано на електронних торгах в порядку виконання рішення суду про конфіскацію автомобіля на користь держави, незалежно від попередньої реєстрації транспортного засобу.

Крім того, згідно із частиною другою статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а частиною першою статті 1 цього ж Закону визначено значення термінів: Конвенція Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною ОСОБА_4 України; Суд Європейський суд з прав людини; практика Суду практика Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У пунктах 38, 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) вказано, що Суд повторює, що стаття 1 Першого протоколу, по суті, гарантує право власності і містить три окремі норми: перша норма, що сформульована у першому реченні частини першої та має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння своїм майном; друга, що міститься в другому реченні частини першої цієї статті, стосується позбавлення особи її майна і певним чином це обумовлює; третя норма, зазначена в частині другій, стосується, зокрема, права держави регулювати питання користування майном. Однак ці три норми не можна розглядати як «окремі», тобто не пов'язані між собою: друга і третя норми стосуються певних випадків втручання у право на мирне володіння майном і, отже, мають тлумачитись у світлі загального принципу, проголошеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства» від 8 липня 1986 року, п. 106, серія A, № 102). Будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (див. рішення у справі «Беєлер проти Італії» [GC], N 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).

На думку суду, виходячи із правил застосування норм статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закладених у судовій практиці Європейського суду з прав людини, у спірних правовідносинах мало місце втручання у право власності позивача на спірний транспортний засіб шляхом обмеження такого права, при цьому, «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав позивача дотримано не було, оскільки добросовісно та у встановленому законом порядку набувши право власності на транспортний засіб, який попередньо був конфіскований на користь держави за рішенням суду, позивач був обмежений у реалізації такого права шляхом відмови у державній реєстрації автомобіля без відповідної правової підстави, без будь-якого відшкодування та поніс непропорційний тягар.

Суд також вважає, що держава, реалізувавши конфіскований за рішенням суду на її користь автомобіль на електронних торгах позивачу, взяла на себе зобовязання і щодо реалізації права власності на такий автомобіль в подальшому, а відмова Регіонального сервісного центру МВС України у державній реєстрації транспортного засобу обмежує позивача у реалізації такого права та є протиправною.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практики Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у державній реєстрації належного йому транспортного засобу, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, відтак, з наведених вище підстав та виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправними дій Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області щодо відмови у реєстрації транспортного засобу підлягають до задоволення.

Крім того, враховуючи, що відповідачі не заперечують правомірність придбання ОСОБА_1 транспортного засобу, тому суд погоджується із обраним позивачем способом захисту його порушених прав та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зобовязання ТСЦ 0741 зареєструвати за позивачем вказаний автомобіль.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області на користь ОСОБА_1 слід присудити судовий збір в сумі 1280,00 грн., сплачений відповідно до квитанції №7 від 26.04.2017 (а.с.2).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про дорожній рух», Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації транспортного засобу марки RENAULT LAGUNA, 2004 року випуску, легковий, універсал, синій, номер кузова НОМЕР_1.

Зобовязати Територіальний сервісний центр 0741 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області зареєструвати за ОСОБА_1 транспортний засіб марки RENAULT LAGUNA, 2004 року випуску, легковий, універсал, синій, номер кузова НОМЕР_1.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області судовий збір у розмірі 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_6Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 19 травня 2017 року.