Справа № 816/496/17
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/496/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (надалі - ДЗЕ Нацполіції, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 24.02.2017 №190 в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що наказ у спірній частині був прийнятий з пропущенням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника, службове розслідування проведено без зясування всіх обставин необхідних для прийняття обєктивного, справедливого та законного рішення та без оцінки характеристики позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Відповідач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав суду клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі. У наданих суду письмових запереченнях просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки підставою для прийняття спірного наказу слугував висновок службового розслідування. Вказаним висновком зафіксовано, що працівник кадрового підрозділу управління захисту економіки в Полтавській області ОСОБА_2 грубо порушила вимоги статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" у зв'язку з неналежним виконанням доручення керівництва Департаменту, викладеного в листі від 01.12.2015 №407/39/03-2015 "Про перерахунок вислуги років", що призвело до неправильного розрахунку стажу служби в поліції та суттєво вплинуло на грошове забезпечення працівників.

Згідно з частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на зазначене, суд вирішив розглядати справу за даної явки.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В ході судового розгляду суд встановив, що відповідно до наказу Національної поліції від 07.11.2015 №105 о/с згідно з п.п. 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_2, як таку, що прибула з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування та установленням посадового окладу згідно штатного розпису з 07.11.2015, призначено на посаду начальника сектору управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ Нацполіції та присвоєно спеціальне звання майор поліції (а.с. 19).

Наказом ДЗЕ Нацполіції від 17.02.2017 №55 о/с у звязку з організаційно-штатними змінами відповідно до наказу Національної поліції України від 29.12.2016 №1297 "Про затвердження штату Департаменту захисту економіки Національної поліції" майора поліції ОСОБА_2 призначено начальником сектору забезпечення діяльності управління захисту економіки в Полтавській області (а.с. 13).

Пунктом 2 наказу ДЗЕ Нацполіції від 24.02.2017 №190 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в грубому порушенні вимог статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", неналежне виконання доручення керівництва Департаменту, викладеного в листі від 01.12.2015 №407/39/03-2015 "Про перерахунок вислуги років", що призвело до неправильного розрахунку стажу служби в поліції та суттєво вплинуло на грошове забезпечення працівників, на майора поліції ОСОБА_2, начальника сектору управління захисту економіки в Полтавській області, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність (а.с. 10-12).

Не погоджуючись з наказом ДЗЕ Нацполіції від 24.02.2017 №190, позивач оскаржила його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію України" від 02.07.2015 №580-VIII (надалі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до статті 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов'язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Статтею 19 Закону №580-VІІІ передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як зазначено в пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.12.2015 №901-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (надалі Дисциплінарний статут).

Так, статтею 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За приписами статті 2 Дисциплінарного статуту підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 цього Статуту.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, крім іншого, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Стаття 12 Дисциплінарного статуту передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 (надалі - Інструкція).

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу (далі РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Підпунктом 6.2.2 Інструкції встановлені наступні обов'язки виконавця (голови, членів комісії): дотримуватися вимог законодавства при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування; доповідати начальнику, який призначив службове розслідування, про виявлені порушення законодавства, вимог нормативно-правових актів, а також інші недоліки. Виявляти та досліджувати причини і умови, що сприяли скоєному дисциплінарному проступку, готувати пропозиції щодо їх усунення; у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов'язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

З наявних матеріалів суд встановив, що на підставі наказу ДЗЕ Нацполіції від 27.01.2017 №84 "Про призначення та проведення службового розслідування" було призначене службове розслідування за фактом неналежного виконання працівниками кадрових підрозділів управлінь захисту економіки в областях вимог листа Департаменту від 01.12.2015 №407/39/03-2015 "Про перерахунок вислуги років" з метою зясування причин та умов, за яких стали можливими зазначені факти (а.с. 20).

Службовим розслідуванням встановлено, що в ході виконання вимог листа Департаменту від 01.12.2015 №407/39/03-2015 під час здійснення розрахунку стажу служби в поліції та підготовки проектів наказів, в порушення вимог ст. 78 Закону України "Про національну поліцію", ряд працівників УЗЕ в областях (в тому числі і позивач) поверхнево віднеслися до виконання службових обовязків, внаслідок чого було здійснено невірний розрахунок стажу поліцейським, яким зараховано половину терміну навчання в цивільних навчальних закладах, час служби в податковій міліції, підрозділах цивільного захисту та інших установах, що призвело до порушень у нарахуванні та виплаті заробітної плати працівникам поліції.

В рамках проведеного службового розслідування було зясовано, що лист Департаменту від 01.12.2015 №407/39/03-2015 "Про перерахунок вислуги років" з контрольним терміном виконання 03.12.2015 надійшов до канцелярії УЗЕ в Полтавській області 01.12.2015 за вх.№98.

Згідно з резолюцією заступника начальника УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ Нацполіції підполковника поліції ОСОБА_3 виконання вказаного листа Департаменту було доручено ОСОБА_2, що не заперечується сторонами.

З метою своєчасного виконання поставленого завдання майор поліції ОСОБА_2 разом зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, оперуповноваженим УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ Нацполіції, здійснила звірку з особовими справами працівників управління, які обліковувалися в Головному управлінні Нацполіції в Полтавській області, після чого, відповідно до вимог статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" виконала перерахунок стажу служби в поліції станом на 07.11.2015 (який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки) 73 працівникам.

З урахуванням проведеного перерахунку стажу служби в поліції, ОСОБА_2 підготувала проект наказу про встановлення надбавки для вислуги років та 02.12.2015 за вих. №240 направила його до ДЗЕ Нацполіції.

Як свідчать матеріали справи та підтверджується висновком службового розслідування, майор поліції ОСОБА_2 07.11.2016 під час звірки в частині оплати праці за вислугу років самостійно виявила помилки в зарахованому стажі служби в поліції підполковникові поліції ОСОБА_5 та підполковнику поліції ОСОБА_6, яким до стажу служби зараховано час служби в податковій поліції.

З метою виправлення помилок ОСОБА_2 особисто підготувала рапорт щодо виявлення розбіжностей, який був надісланий до ДЗЕ Нацполіції 07.11.2016 за вих. №4778/39/115/01-2016.

У свою чергу ДЗЕ Нацполіції листом від 13.01.2017 №322/39/04-2017 зобовязав здійснити звірку раніше нарахованого стажу служби в поліції всім працівникам Управління захисту економіки в Полтавській області в частині оплати праці за вислугу років.

На виконання вимог листа від 13.01.2017 та відповідно до вимог статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_2 здійснила перерахунок стажу станом на 07.11.2015 всім працівникам та звірку встановленого стажу в поліції.

Управління захисту економіки в Полтавській області листом від 18.01.2017 №248/39/115/01-2017 довело до відома Департаменту про виявлені помилки у встановленні вислуги років 12 працівникам Управління.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення, відповідно до вимог Дисциплінарного статуту та Інструкції, у позивача 09.02.2017 були відібрані письмові пояснення, копія яких міститься в матеріалах справи (а.с. 79).

Згідно вказаних пояснень, позивач не заперечує факт виконання нею листа Департаменту від 01.12.2015 від №407/39/03-2015 та наявність допущених помилок під час його виконання. Наголошує на тому, що нею самостійно виявлено частину розбіжностей, про що повідомлено Департамент.

За результатами службового розслідування 20.02.2017 складено висновок, згідно з пунктом 3 якого, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в грубому порушенні вимог статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", неналежне виконання доручення керівництва Департаменту, викладеного в листі від 01.12.2015 №407/39/03-2015 "Про перерахунок вислуги років", що призвело до неправильного розрахунку стажу служби в поліції та суттєво вплинуло на грошове забезпечення працівників, керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту, майора поліції ОСОБА_2, начальника сектору Управління захисту економіки в Полтавській області, слід попередити про неповну посадову відповідність (а.с. 57-77).

На підставі вказаного висновку службового розслідування відповідач виніс наказ від 24.02.2017 №190 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", пунктом 2 якого на майора поліції ОСОБА_2, начальника сектору управління захисту економіки в Полтавській області, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Таким чином, суд визнає доведеною ту обставину, що позивач дійсно допустила дисциплінарний проступок, що виразився в неналежному виконанні доручення керівництва. Зазначена обставина підтверджується письмовими поясненнями, наданими ОСОБА_2 в ході службового розслідування та висновком службового розслідування.

Разом з цим, звертає увагу на положення статті 16 Дисциплінарного статуту, частиною першою якої встановлено, що стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

Частиною ж третьою статті 16 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку.

У зв'язку з цим суд встановив, що відповідачем не дотримано вказаного строку, оскільки про факт наявності помилок в підрахунку стажу служби в поліції відповідачу стало відомо ще 07.11.2016 після того, як помилки були виявлені особисто позивачем, яка одразу ж підготувала рапорт про наявність розбіжностей та скерувала його до Департаменту за вих. №4778/39/115/01-2016. Вказана обставина не заперечується відповідачем, оскільки і в письмових запереченнях, і у висновку службового розслідування містяться посилання на дану обставину.

Крім цього, про порушення відповідачем строку, визначеного частиною третьою статті 16 Дисциплінарного статуту, свідчить змісту спірного наказу №190 від 24.02.2017 та матеріали службового розслідування.

Так, в наказі вказано, що відділом кадрового забезпечення ДЗЕ Нацполіції виявлено факти неналежного виконання працівниками кадрових підрозділів управлінь захисту економіки в областях вимог, зазначених у листі ДЗЕ від 01.12.2015 №407/39/03-2015 "Про перерахунок вислуги років".

В пункті 2 наказу від 24.02.2017 №190 зазначено, що дисциплінарний проступок, за який позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності виразився в "неналежному виконанні доручення керівництва Департаменту, викладеного в листі від 01.12.2015 №407/39/03-2015 "Про перерахунок вислуги років", що призвело до неправильного розрахунку стажу служби в поліції та суттєво вплинуло на грошове забезпечення працівників".

Враховуючи ту обставину, що вимоги листа Департаменту від 01.12.2015 №407/39/03-2015 "Про перерахунок вислуги років" позивач виконала 02.12.2015 (коли й був вчинений проступок) шляхом направлення до Департаменту проекту наказу "По особовому складу УЗЕ в Полтавській області" за вих. №240, строк притягнення до дисциплінарної відповідальності сплинув ще у червні 2016 року.

При цьому суд зазначає, що відповідно до вищенаведених положень Дисциплінарного статуту та Інструкції, які є спеціальними нормативно-правовими актами з питань проходження служби в органах внутрішніх справ, відповідач, приймаючи рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, та визначаючи вид дисциплінарного стягнення, який має бути застосовано в конкретному випадку, має враховувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, виявляти та досліджувати причини і умови, що сприяли скоєному дисциплінарному проступку тощо.

В матеріалах справи та в матеріалах службового розслідування відсутні докази того, що відповідач, під час службового розслідування зясовував обставини, за яких скоєно проступок, попередню поведінку позивача та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, причини і умови, що сприяли скоєному дисциплінарному проступку.

Натомість в наданих суду письмових запереченнях відповідач зазначає, що приймаючи рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, відповідачем враховувався факт притягнення її до дисциплінарної відповідальності в минулому, у вигляду суворої догани.

Разом з тим, суд приймає до уваги той факт, що дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани було застосовано до ОСОБА_2 ще 07.10.2013 (наказ УМВС №1250) і, згідно інформації, що міститься у справі, з урахуванням сумлінного ставлення до виконання службових обовязків через два місяці, а саме в січні 2014 року, було достроково знято.

Як свідчать матеріали особової справи ОСОБА_2, остання характеризується як юридично грамотний спеціаліст, який здатний себе реалізувати у практичній роботі, має належний професійний рівень та постійно працює над його підвищенням, має достатній досвід роботи, дисциплінований, старанний та ініціативний співробітник, не рахується з особистим часом, інтереси служби ставить вище особистих, користується заслуженим авторитетом у колег. 15.08.2016 проведено атестування ОСОБА_2 на посаді начальника сектору управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ Нацполіції. За результатами атестування (висновок атестаційної комісії) та згідно Розділу IV атестаційного листа, атестаційною комісією зроблено висновок: "1-займаній посаді відповідає".

За правилами частин першої, шостої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на з'ясовані обставини та нормативну базу, якою врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що пункт 2 наказу №190 від 24.02.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність майора поліції ОСОБА_2, начальника сектору управління захисту економіки в Полтавській області, прийнятий з порушенням строків, встановлених для притягнення до дисциплінарної відповідальності, без урахування особистих даних по службі позивача, а тому є протиправним, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ заступника голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 24.02.2017 №190 в частині притягнення ОСОБА_2, начальника сектору управління захисту економіки в Полтавській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 19 травня 2017 року.

Суддя Є.Б. Супрун