Справа № 804/459/17
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 р. Справа № 804/459/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріЛісна А. М.
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 Компанця А. Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов, -
17.01.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі ухвали Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2016 року на розгляд надійшли матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати:
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що вважає оскаржувані ним постанови необґрунтованими та незаконними, такими, що підлягають скасуванню, бо відповідачем не було дотримано порядку складання протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та при винесенні постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Адже йому не були роз'яснені права та обов'язки, в тому числі і право на правову допомогу, про що не проставлено і відповідних відміток у протоколах та постановах. Крім того, позивач вважає, що він не є суб'єктом містобудування, хоч і має статус фізичної особи-підприємця. Також в протоколах про встановлене правопорушення та в постановах не зазначено суті правопорушення та норм, які конкретно були ним порушені. З цих підстав ОСОБА_3 вважає постанови від 15.11.2016 року №№ 56/3744, 56/3745 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Позивач та його представник під час судового засідання підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснили обставини справи таким чином, як про це вказано вище.
Представник відповідача заперечував проти задоволення цього позову та надав суду свої письмові заперечення, в яких вказав на те, що перевірка позивача була проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, а за її результатами винесено оскаржувані постанови про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у зв'язку із виявленим виконанням будівельних робіт без відповідного документа на їх виконання та експлуатації завершеного будівництва об'єкту не введеного в експлуатацію. Відповідні порушення були виявлені в ході перевірки та зафіксовані в акті перевірки.
Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні цього адміністративного позову з огляду на наступне.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу правомірності чи протиправності винесення Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області постанов № 56/3744 та № 56/3745 від 15.11.2016 року про накладення штрафу.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.04.2010 року позивач був зареєстрований Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області у статусі фізичної особи-підприємця. Це вбачається з копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 за № 608710.
02.11.2016 року відповідачем було проведено позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, про що було складено протоколи від 02.11.2016 року, акт від 02.11.2016 року, припис від 02.11.2016 року.
За поясненнями представника відповідача, 02.08.2016 року на адресу Департаменту надійшло звернення Царичанської селищної ради Дніпропетровської області з клопотанням про проведення перевірки законності введення в експлуатацію об'єкта комерційного призначення магазина «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1.
При проведенні перевірки головним інспектором будівельного нагляду було встановлено, що на об'єкті комерційного призначення у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, виконуються будівельні роботи з будівництва будівлі магазину, на другому поверсі проводяться оздоблювальні та електромонтажні роботи, перший поверх експлуатується в якості магазину з продажу меблів.
Так, в ході перевірки були встановлені порушення ФОП ОСОБА_3 вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: виконання будівельних робіт з будівництва двоповерхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, чим порушено вимоги ст. ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; експлуатація двоповерхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, не прийнятої в експлуатацію, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
За результатами перевірки головним інспектором будівельного нагляду складено акт перевірки та винесено припис про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, разом з приписом складено два протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за самовільне будівництво та експлуатацію збудованого об'єкта не введеного в експлуатацію.
За поясненнями відповідача перевірка проводилась у присутності ФОП ОСОБА_3, тому складені за її результатами документи були вручені йому особисто.
Не погодившись із такими постановами та нарахованими ними сумами штрафів, позивач оскаржує їх в судовому порядку, з приводу чого суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1, п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:
1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;
2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;
3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;
б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;
4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.
При цьому суд враховує, що суб'єктами містобудування відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є в тому числі і фізичні особи. Тобто, зокрема ті з них, хто здійснює будівельні роботи з будівництва. У ст. 4 також вказано, що об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. А, як було встановлено в ході перевірки, позивач виконував будівельні роботи з будівництва двоповерхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, та експлуатував двоповерхову будівлю за вказаною адресою без дотримання правил прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Отже, в цьому випадку у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивач є суб'єктом містобудування, з огляду на що його заперечні твердження з вказаного приводу суд вважає хибними.
Також в ході судового розгляду справи судом не було встановлено порушення відповідачем порядку проведення перевірки та складання за її результатами акта перевірки, протоколів, припису та оскаржуваних постанов, як про це зазначає позивач.
Відтак, під час перевірки інспекцією були виявлені порушення позивачем ст. ст. 34, 36, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зафіксовані в протоколах та постановах.
Сутність цих порушень полягає в наступному. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після:
1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;
2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;
3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.
Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.
Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.
Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.
За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.
Згідно з ч. 8 ст. 39 вищевказаного Закону, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.
Частинами 4 та 12 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема:
1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;
2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;
3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;
б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;
4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.
А у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право:
1) видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
2) притягати посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону;
3) ініціювати притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності;
4) вносити подання про звільнення посадової особи об'єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення;
5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об'єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося;
6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
За невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду об'єкти нагляду несуть відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до п. 14, п. п. 16 - 19 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 року, під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та цим Порядком.
Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.
Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.
Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.
Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.
Справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників.
Доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.
Як зазначив відповідач, відповідні положення та права, обов'язки були належним чином роз'яснені позивачу під час складання протоколів щодо виявлених в ході перевірки правопорушень. Це підтверджується відповідними відомостями з протоколів та відміткою позивача про їх отримання 02.11.2016 року, копії яких наявні в матеріалах справи.
Крім того, зі змісту протоколів та постанов про правопорушення у сфері містобудівної діяльності вбачається, що перевіряючі належним чином зазначили у них порушені позивачем статті законодавства у сфері містобудівної діяльності. Так, в постанові № 56/3745 про правопорушення у сфері містобудування від 15.11.2016 року, вказано, що позивачем порушено ст. ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» без зазначення частин, в той час в описовій частині постанови зазначена суть правопорушення, а саме: виконання будівельних робіт з будівництва двоповерхової будівлі без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи. А в постанові № 56/3744 про правопорушення у сфері містобудування від 15.11.2016 року визначено, що позивачем порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Тобто зауваження позивача з приводу не зазначення у протоколах та оскаржуваних постановах суті правопорушення і норм законодавства, які порушено, є хибними та не відповідають дійсності.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування постанов № 56/3744, № 56/3745 від 15.11.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Суд, згідно з ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, доводи позивача є хибними та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, тому у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваних постанов, у зв'язку із чим у задоволенні розглядуваного адміністративного позову необхідно відмовити повністю.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст. 87, ст. 94 КАС України, враховуючи рішення суду про відмову у задоволенні цього адміністративного позову у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати йому з Державного бюджету України не повертаються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 22 травня 2017 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 22 травня 2017 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник