Справа № 820/5521/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"16" травня 2017 р. № 820/5521/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Атестаційної комісії № 19 Головного управління Національної поліції в Харківській області
про визнання протиправними та скасування рішень і наказу, визнання протиправними дій, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління національної поліції в Харківській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, що складений на виконання підпункту 2 пункту 2 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12 лютого 2016 року №102 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області".

2. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо проведення атестації ОСОБА_1.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №19 Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом ОП№ 15.00027627.0049430 від 30.08.2016 року.

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.09.016 №322 о/с "по особовому складу", підписаний т.в.о. начальника, полковником поліції, І.В.Назаренко, в частині звільнення ОСОБА_1 /М-195067/, оперуповноваженого Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, з 13 вересня 2016 року зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 11 Закону України "Про Національну поліцію".

5. Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з 13 вересня 2016 року.

6. Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області.

7. Стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 вересня 2016 року до моменту поновлення на попередній посаді.

Ухвалою від 17.11.2016 р. адміністративний позов в частині вимог про скасування висновку атестаційної комісії було залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з жовтня 2007 він проходив службу в органах внутрішніх справ. Згідно особистої заяви та на підставі наказу голови Національної поліції України №22 о/с від 07.11.2015 р. ОСОБА_1 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Старосалтівського відділення поліції Чугуївського відділу поліції ГУ НП України в Харківській області з присвоєнням спеціального звання "капітан поліції". Наказом ГУ НП України в Харківській області №34 о/с від 11.02.2016 р. позивача призначено оперуповноваженим Вовчанського відділу поліції ГУ НП України в Харківській області. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.09.2016 р. №322 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". Підставою для прийняття спірного наказу стали висновки Атестаційної комісії №19. Проте позивач не погоджується із вказаними висновками, вважає, що дії відповідача є протиправними, такими, що були спрямовані на створення незаконних підстав для обов'язкового проведення атестування позивача, вчинені з грубим порушенням чинного законодавства щодо порядку і правил проходження служби в поліції, через порушення порядку проведення атестування позивача, а прийнятий, внаслідок таких порушень законодавства висновок - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", є протиправним, необґрунтованим, таким, що не ґрунтується на перевірених і встановлених фактах, а відтак, підлягає скасуванню, як і прийнятий на його підставі наказ про звільнення.

У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі і просив суд його задовольнити.

Відповідачі, Головне управління Національної поліції в Харківській області та Атестаційна комісія №19 Головного управління Національної поліції в Харківській області, письмово своєї правової позиції по суті заявлених позовних вимог не висловили, уповноважених представників для участі у судовому засіданні не направили. До суду від представника ГУ НП в Харківській області надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв'язку із перебуванням представника у відпустці, проте суд критично ставиться до вказаного клопотання, оскільки воно не підтверджено жодними належними та допустимим доказами.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що з 22.10.2007 року по 06.11.2015 р. позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом № 22 о/с від 07.11.2015 відповідно до п.9 та п. 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" призначено прибулих з Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та встановлення посадових окладів відповідно до штатного розпису з 07.11.2015 р., у т.ч. ОСОБА_1, капітана міліції, призначено на посаду старшого оперуповноваженого Старосалтівського відділення Чугуївського відділу ГУ НП України в Харківській області з присвоєнням спеціального звання "капітан поліції".

Наказом ГУ НП України в Харківській області №34 о/с від 11.02.2016 р. позивача призначено оперуповноваженим Вовчанського відділу поліції ГУ НП України в Харківській області.

Наказом Національної поліції України від 12 лютого 2016 року № 102, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про національну поліцію України" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом МВС від 17.11.15 № 1465, призначено проведення атестації поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області.

На підставі вищезазначеного наказу проведено атестацію позивача - капітана поліції ОСОБА_1, що підтверджує відповідний атестаційний лист.

Як вбачається з атестаційного листа, за висновком прямого керівника від 28.03.2016 р., капітан поліції ОСОБА_1 займаній посаді відповідає. Водночас, згідно з висновком Атестаційної комісії № 19 ГУНП в Харківській області від 30.08.2016 р., ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області по особовому складу №322 о/с від 13.09.2016 р. за наслідками проведеної атестації позивача звільнено згідно з Законом України "Про Національну поліцію" за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) з посади оперуповноваженого Вовчанського відділу поліції ГУ НП в Харківській області на підставі висновку атестаційної комісії ГУ НП в Харківській області № 19 від 30.08.2016 р.

Перевіряючи відповідність закону спірних рішень відповідача, суд виходив із наступного.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Також, суд зазначає, що відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Як підтверджують матеріали справи, наказом № 22 о/с від 07.11.2015 р. ОСОБА_1, який мав спеціальне звання "капітан міліції" та прибув з Міністерства внутрішніх справ, призначено старшим оперуповноваженим Старосалтівського відділення поліції Чугуївського відділу поліції ГУ НП України в Харківській області з присвоєнням спеціального звання "капітан поліції".

Проте, суд зазначає, що зазначеному вище наказі міститься словосполучення "в порядку переатестування", однак, звертає увагу, що норми Закону України "Про Національну поліцію", у тому числі розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення", не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації.

Отже, посилання в наказі Національної поліції України № 22 о/с від 07.11.2015 р. на не передбачену Законом процедуру переатестації не може створювати правових наслідків та не приймається судом до уваги.

Таким чином, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою; при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Крім того, відповідно до норм статті 58 Закону України "Про Національну поліцію", призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Разом з тим, оглянувши копію наказу №102 від 12.02.2016 року, суд зазначає, що даний документ не містить вказівки особисто позивачеві пройти атестацію.

Натомість, позивач за власним бажанням зареєструвався на спеціально призначеному сайті внутрішньої мережі МВС. Про наявність будь-якого імперативного припису здійснити такі дії позивач самостійно не зазначав, а суд під час судового розгляду справи таких обставин не виявив. Відтак, суд відхиляє вимоги позивача про визнання протиправним включення його до списку поліцейських, які підлягають атестації, а також дій по проведенню атестації, оскільки ОСОБА_1 добровільно взяв участь у даному заході.

Розглядаючи справу по суті, суд зазначає, що ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а тому обставини наявності у відповідача податкового боргу з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у заявленій до стягнення сумі не підлягають додатковому доказуванню.

Судом встановлено, що обставини відповідності закону рішення (висновку) атестаційної комісії №19 Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом ОП№ 15.00027627.0049430 від 30.08.2016 року були предметом судового розгляду по справі Харківського окружного адміністративного суду №820/6722/16.

Постановою від 25.01.2017 р. по вказані справі позов ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення (висновок) атестаційної комісії №19 Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом ОП№ 15.00027627.0049430 від 30.08.2016 року.

З огляду на згадані вище положення ч. 1 ст. 72 КАС України, суд не знаходить підстав для залишення поза увагою зазначених і обставин.

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.09.2016 р. № 322 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції суд, зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент прийняття оскаржуваних рішень та наказу Дисциплінарного статуту Національної поліції України ще не затверджено, тому, керуючись аналогією закону, суд вважає за можливе застосувати до відносин звільнення норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Так, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, на думку суду, поліцейський може бути звільнений через службову невідповідність на підставі пункту 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, відповідачем не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайньої міри у вигляді звільнення та порядку дотримання накладання дисциплінарного стягнення.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів, які б вказували на невідповідність позивача займаній посаді, зокрема: акту відповідного службового розслідування, документів, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги безпідставність рішення атестаційної комісії, суд приходить до висновку, що звільнення позивача через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" відбулось незаконно, відтак наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.09.2016 р. № 322 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи протиправність наказу про звільнення позивача, суд приходить до висновку, що капітана поліції ОСОБА_1 належить поновитина на посаді оперуповноваженого Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з 13 вересня 2016 року.

Щодо позовної вимоги в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає судовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Атестаційної комісії № 19 Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень і наказу, визнання протиправними дій, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.09.2016 №322 о/с "по особовому складу", в частині звільнення ОСОБА_1 /М-195067/, оперуповноваженого Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, з 13 вересня 2016 року зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з 13 вересня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 вересня 2016 року до моменту поновлення на попередній посаді.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з 13 вересня 2016 року та постанову в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 22 травня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.