Справа № 643/8313/16-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 р.Справа № 643/8313/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , Пянової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017р. по справі № 643/8313/16-а

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

третя особа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про визнання неправомірною відмови, зобовязання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

07.07.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірною відмову СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС у видачі Довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, затвердженою Постановою Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1, зареєстрованою в Міністерстві Юстиції 26.09.2013 за № 1661/24 193, яка на даний момент є діючою;

- зобов'язати відповідача, СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС, видати мені довідку про заробітну плату державного службовця для перерахунку пенсії, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям;

- стягнути з Відповідача на мою користь судовий збір, у розмірі 551 грн. 20 кой. (пятсот пятдесят грн. 20 коп.), сплачений згідно квитанції.

22.09.2016 року в судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про передачу даної адміністративної справи на розгляд іншого адміністративного суду. В обґрунтування відповідач зазначив, що спір з Державною податковою інспекцією є публічно-правовим і справа підлягає розгляду в порядку саме адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2016 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС - задоволено.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії направлено для розгляду до Харківського окружного адміністративного суду..

Розяснено позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року прийняти до розгляду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії.

01.12.2016 року ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить:

- визнати неправомірною відмову відповідача у видачі Довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, затвердженою Постановою Пенсійного Фонду України від 04.09.2013 № 15-1, зареєстрованою в Міністерстві Юстиції 26.09.2013 за № 1661/24 193, яка, на момент виникнення правовідносин, була діючою, внаслідок чого позивачу було завдано моральну та матеріальну шкоду;

- зобов'язати відповідача видати позивачу довідку про заробітну плату працюючого державного службовця, станом на теперішній час, для перерахунку пенсії, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, за формою, затвердженою Постановою Пенсійного Фонду України від 04.09.2013 № 15-1, зареєстрованою в Міністерстві Юстиції 26.09.2013 за № 1661/24 193, яка, на момент виникнення правовідносин, була діючою;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої матеріальної та моральної шкоди у розмірі 21689,24 грн., у тому числі, матеріальна шкода у вигляді недоотриманого доходу (пенсії), у сумі 18189,24 грн., моральна шкода у сумі 3500 грн..

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2016 року прийнято до розгляду заяву про доповнення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання неправомірною відмови та зобов'язання вчинити певні дії.

Залучено Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (61000, м.Харків, вул. Валентинівська, 22Б) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання неправомірною відмови, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС у видачі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, затвердженою Постановою Пенсійного Фонду України від 04.09.2013 № 15-1.

Зобов'язано ОСОБА_2 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС надати ОСОБА_1, довідку для перерахунку пенсії державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям за формою, затвердженою Постановою Пенсійного фонду України 04.09.2013 р. за №15-1, з урахуванням підвищення посадових окладів державних службовців, станом на час винесення судового рішення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС було подано апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 по адміністративній справі № 643/8313/16-а, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що Харківський окружний адміністративний суд неправильно та неповністю з'ясував фактичні обставини, що мають істотне значення для належного вирішення справи, неправильно та неповністю дослідив наявні у справі докази, зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи №643/8313/16-а та прийняття Харківським окружним адміністративним судом рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права України.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017р. по справі № 643/8313/16-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС третя особа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова про визнання неправомірною відмови, зобовязання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишено без руху. Надано ОСОБА_2 державній податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Розяснено ОСОБА_2 державній податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута скаржнику.

17.03.2017 року до канцелярії Харківського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги від ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року клопотання ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС - задоволено. Продовжено ОСОБА_2 державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС процесуальний строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання копії даної ухвали.

04.04.2017 року від ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС надійшло клопотання про виправлення недоліків, в якому апелянт просить відстрочити сплату судового, мотивуючи його відсутністю коштів. Суд, розглянувши зазначене клопотання, зазначає наступне.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року клопотання ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про відстрочення сплати судового збору - залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017р. по справі № 643/8313/16-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС третя особа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова про визнання неправомірною відмови, зобовязання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди повернуто заявнику.

Позивач, також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 по адміністративній справі № 643/8313/16-а - в частині: у задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 21 689,24 грн. (двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят дев'ять грн. 24 коп.) відмінити, в тому числі:

- матеріальна шкода, у вигляді недоотриманого прибутку, у сумі 18 189,24 грн. (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят девять грн.24 коп.);

- моральна шкода, у сумі 3 500 грн. (три тисячі пятсот грн.).;

Стягнути зі ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на користь ОСОБА_1 суму завданої матеріальної та моральної шкоди у розмірі 21 689,24 грн. (двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят девять грн.24 коп., в тому числі:

- матеріальна шкода, у вигляді недоотриманого прибутку, у сумі 18 189,24 грн. (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят девять грн.24 коп.);

- моральна шкода, у сумі 3 500 грн. (три тисячі п'ятсот грн.).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції надав неповну та неправильну правову оцінку обставинам, що мають суттєве значення для вирішення спору, відповідно до норм діючого законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 16.05.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 21.07.2010 року перебуває на обліку в УПФУ в Московському районі та отримує пенсію як державний службовець у розмірі 82% від суми заробітної плати відповідно до Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на час призначення пенсії).

Позивач звернулась до відповідача із заявою від 11.02.2016 року про видачу довідки для перерахунку пенсії непрацюючого державного службовця за формою, встановленою Постановою Пенсійного Фонду України від 04.09.2013 року № 15-1 ( надалі - Довідка), у відповідь на яку останній листом від 25.02.2016 повідомив, що відповідь по суті заяви буде надано після надходження інформації з Міністерства соціальної політики України та Пенсійного фонду України на відповідні запити контролюючого органу з цього приводу.

В подальшому, відповідач листом від 25.03.2016 року повідомив позивача про відсутність законодавчих підстав для видачі Довідки, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, зокрема, виключено п.4, що містив умови та порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям. Вказаним листом, серед іншого, було повідомлено про раніш направлені запити до Міністерства соціальної політики України та Пенсійного фонду України з названого питання та направлено відповідний лист також до ГУПФУ в Харківській області, відповіді на які не надходили. Також позивачу роз'яснено, що у разі позитивного вирішення вказаного питання, зважаючи на запити СДПІ, її буде додатково проінформовано.

Позивач звернулась з аналогічним запитом до ДФС України, якою надано відповідь від 29.03.2016, аналогічну за змістом листа відповідача від 25.03.2016 року.

В подальшому, позивач повторно звернулась до відповідача з заявою від 25.05.2016 року, зокрема, з проханням надання їй Довідки у зв'язку з підвищенням посадових окладів на 25% згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, у відповідь на яку СДПІ листом від 08.06.2016 було зазначено про відсутність законодавчих підстав для видачі Довідки, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, зокрема, виключено п.4, що містив умови та порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям.

Також, позивач 18.11.2016 року звернулась до відповідача з заявою, в якій, у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам податкової служби з 01.05.2016 p., згідно постанови КМУ № 292 від 06.04.2016 р. та підвищенням розміру надбавок до посадових окладів за спеціальні звання державним службовцям ДФС, з 02.11.2016 p., відповідно до постанови КМУ від 26.10.2016 р. № 757 «Деякі питання оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів» просила видати їй довідку про складові заробітної плати (оклад, надбавка до посадового окладу за спеціальне звання), станом на момент подачі заяви, працюючого державного службовця ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі скорочено СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС) на посаді головного державного ревізора-інспектора податкової та митної справи І-рангу, яка відповідає посаді головного державного податкового ревізора-інспектора 1-рангу, яку займала позивач, працюючи в СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС та мала спеціальне звання (інспектор податкової служби 1-рангу), на дату виходу на пенсію, з 21.07.2010 p., яка призначена їй, відповідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.93 р. № 3723-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії). В Довідці, окрім вказаних складових заробітної плати, позивач просила вказати, також, суми інших виплат, передбачених формами довідок, затверджених Постановою правління ПФУ від 04.09.2013р. № 15-1 (в редакції, чинній на дату призначення пенсії"), зокрема: матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати та винагороду за вислугу років, відповідно до Постанови КМУ від 12.09. 1997 № 1013р. (в редакції, чинній на час призначення пенсії), які їй виплачувались, на дату виходу на пенсію та з яких були сплачені пенсійні внески.

Судом першої інстанції встановлено, що відповіді на вказану заяву позивач не отримала.

Позивач, не погодившись з таким діями відповідача, звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відмовою у видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, затвердженою Постановою Пенсійного Фонду України від 04.09.2013 № 15-1, ОСОБА_2 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС було порушено один із основних критеріїв правомірності вчинення дій суб'єктами владних повноважень, який випливає із принципу законності, що закріплений у частині 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у вигляді недоотриманого доходу (пенсії) у сумі 18189,24 грн., суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки, по-перше, є заявленою на майбутнє, по-друге, не може бути розглянута в одному провадженні з вимогами в рамках спору відносно невидачі Довідки, оскільки виплата недоотриманої пенсії є виключною компетенцією пенсійного органу та жодним чином не відноситься до податкового органу - відповідача по даній справі.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3500 грн., суд першої інстанції вирішив, що позивачем не вказано, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27.03.1992 р. № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

При цьому, колегія суддів вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача матеріальної шкоди, у вигляді недоотриманого прибутку у сумі 18 189,24 грн. (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят девять грн.24 коп.), а саме недоотримання пенсії через невидачу відповідачем довідки, є передчасними, тобто такими, що заявлені на майбутнє. Але, насамперед, дані вимоги не можуть бути розглянуті в рамках даного спору стосовно невидачі довідки, оскільки виплата недоотриманої пенсії є виключною компетенцією пенсійного органу та жодним чином не відноситься до податкового органу , який є відповідачем по даній справі

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, у сумі 3 500 грн. (три тисячі п'ятсот грн.) колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 10-1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України, судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. Дія цієї норми не поширюється на випадки заподіяння моральної шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю недержавних органів, їх посадових чи службових осіб. Така шкода, за наявності необхідних підстав, може бути відшкодована на підставі ст. 440-1ЦКчи іншого законодавства.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачем до суду не надано належних доказів на підтвердження факту спричинення йому моральної шкоди.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги стосовно стягнення зі ОСОБА_2 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 року по справі №643/8313/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017р. по справі № 643/8313/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2017 р.