Справа № 810/6724/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 травня 2017 року № 810/6724/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомУправління Укртрансінспекції в Кіровоградській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777"
простягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777", в якому з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог просить стягнути плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в розмірі 143532,66 грн., що еквівалентно 8955,05 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку (30.05.2014).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 адміністративну справу №810/6724/14 за позовом Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, передано за підсудністю на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідно до статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами автоматизованого розподілу судових справ, для розгляду справи було визначено суддю Огурцова О.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2016 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у законодавчо встановлений 30-тиденний строк не було сплачено визначену в розрахунку №26 від 30.05.2014 плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що розрахунок №26 належним чином не оформлений і не може розцінюватись як документ будь-якої дії, а від так і не може бути підставою для визначення розміру плати та відповідно стягнення цього розміру в судовому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2014 Управлінням Укртрансінспекції в Кіровоградській області проведено рейдову перевірку щодо виконання Закону України «Про транспорт», Закону України «Про дорожній рух» та інших нормативно - правових актів під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, на таксі у а/д Н14 "Олександрівка - Кіровоград - Миколаїв" 75 км + 812, в тому числі і транспортного засобу марки МАN, модель TGS 19.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом марки MEGA, модель МРТ, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777", за результатами якої складено акт №002038 від 30.05.2014.

Зазначеними актом встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за маршрутом руху із зазначенням пройденої відстані дороги загального користування - с. Терни (Сумська обл.) - м. Миколаїв, 416+183 (599 км.), а саме: повна маса транспортного засобу становить 67.1 т. при дозволених (допустима норма) - 38 т.; осьові навантаження (т.) становлять 8,35/26,7/7,9/18,75 при дозволених (допустима норма) - 11,0/16,0/11,0/16,0 (відстані між осями (м.) - 3,6/1,4/4,1/3,6/1,4).

Управлінням Укртрансінспекції в Кіровоградській області складено довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 30.05.2014, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 30.05.2014 та розрахунок плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 26 від 30.05.2014, в якому визначено суму до сплати у розмірі 9254,55 євро.

02.06.2014 Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області направило Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777" (Київська обл., м. Бровари, вул. Бошушевського, 22) наступні документи: акт №002038 від 30.05.2014 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів; розрахунок №26 плата за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 10869,45 євро; довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 30.05.2014 (рекомендований лист №25 4 отримано 12.06.2014 уповноваженою особою за довіреністю Латунов).

Водночас, відокремлений підрозділ (філія) товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777" знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Богунська, 22/2, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.12.2014.

Крім того, представник товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777" надав довідку від 06.02.2015 №18 (т. 1, а.с. 121), згідно якої засвідчено, що громадяни з прізвищем Лупунов, Лубунов, Лопунов або інші особи зі схожим прізвищем на ТОВ «Автокар777» протягом 2014 року не працювали та на даний час не працюють.

В той же час, представником позивача в заяві від 24.02.2015 (одержано судом 26.02.2015, т. 1, а.с. 140) зазначено наступне: «Однак на адресу Управління надійшов лист від відповідача за № 149 від 23 червня 2014 року де абзацом 14 зазначалося, що плата визначена в розрахунку № 26 від 30 травня 2014 року не відповідає ставкам розміру плати за євро/км. Відповідно було розглянуто даний лист та з'ясовано, що посадовими особами допущено арифметичну помилку з даного питання, а саме вказано протяжності маршруту в 699 км. Відповідно до чого позивачем було усунуто дані недоліки та направлено на адресу позивача.».

Крім того, представником позивача до заяви від 14.01.2015 (одержано судом 19.01.2015) було додано розрахунок плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 26 від 30.05.2014, в якому визначено суму до сплати у розмірі 8955,05 євро (т. 1, а.с. 48).

У зв'язку з чим, 19.01.2015 до суду було подано заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, а саме: стягнення з відповідача ТОВ «АВТОКАР-777» грошових коштів в розмірі 143 532,66 грн., що еквівалентно 8955,05 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку, 30.05.2014 року, в дохід Державного бюджету України на рахунок (р/р 0001 в ГУ ДКСУ у Київській області, м. Київ, МФО» 821018, ) (т. 1, а.с. 50-53).

Вищенаведені розрахунок №26 та заява про зміну (уточнення) позовних вимог були надіслані позивачем на юридичну адресу ТОВ «АВТОКАР-777» (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 12, оф. 5), що підтверджується фіскальним чеком від 11.02.2015 та описом вкладення у цінний лист №255 (т. 1, а.с. 150).

Крім того, 25.02.2015 представник ТОВ «АВТОКАР-777» ознайомився з матеріалами даної адміністративної справи (т. 1, а.с. 130).

Відтак, суд дійшов висновку, що з 25.02.2015 ТОВ «АВТОКАР-777» було відомо про існування розрахунку плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 26 від 30.05.2014, в якому визначено суму до сплати у розмірі 8955,05 євро.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОКАР-777» не було сплачено плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до розрахунку № 26 від 30.05.2014 на суму 8955,05 євро, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 387/2011, встановлено, що Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України. Укртрансінспекція входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування (далі - автомобільний, міський електричний, залізничний транспорт та ведення дорожнього господарства).

Згідно з пунктом 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. N 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Положення про формений одяг, службове посвідчення, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку посадової особи та працівника Укртрансінспекції затверджує Мінінфраструктури. Планові, позапланові та рейдові перевірки можуть проводитися із залученням спеціалістів органів внутрішніх справ і науково-дослідних установ (за погодженням з їх керівниками) з питань, що належать до їх компетенції.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. N 879 (далі - Порядок №879), встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Отже, позивач був наділений повноваженнями на проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30, встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 30.05.2014 №002038, у транспортного засобу марки МАN, модель TGS 19.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом марки MEGA, модель МРТ, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777", відстані між осями (м.) - 3,6/1,4/4,1/3,6/1,4, тобто транспортний засіб містить здвоєні осі.

Зазначеними актом встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме: повна маса транспортного засобу становить 67.1 т. при дозволених (допустима норма) - 38 т.; осьові навантаження (т.) становлять 8,35/26,7/7,9/18,75 при дозволених (допустима норма) - 11,0/16,0/11,0/16,0.

Отже, вищенаведений великоваговий транспортний засіб повинен здійснювати дорожнє перевезення вантажів за спеціальними правилами.

Частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. N 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Тобто, великоваговий транспортний має право здійснювати дорожнє перевезення вантажів або за умови отримання дозволу на рух автомобільними дорогами України, або документа про внесення плати за проїзд. Проте, позивачем вищенаведені положення законодавства дотримані не були, оскільки суду не було надано ані дозвіл, ані документ про внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Пунктом 27 Порядку №879 встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до розрахунку плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 26 від 30.05.2014 позивачу нараховано плату в розмірі 8955,05 євро, що відповідно до офіційного курсу встановленого національним банком України на 30.05.2014 складає 143 532,66 грн.

Суд звертає увагу, що розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 26 від 30.05.2014 не є предметом спору в даній справі, а тому суд критично відноситься до тверджень відповідача стосовно того, що розрахунок є неправомірним, оскільки належним чином не оформлений і не може розцінюватись як документ будь-якої дії.

Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОКАР-777" не надано суду доказів щодо оскарження у встановленому законодавством порядку дій позивача щодо складення розрахунку плати за проїзд № 26 від 30.05.2014 або оскарження розрахунку плати за проїзд № 26 від 30.05.2014 (зокрема, доказів визнання протиправними та скасування), відтак, суд приходить до висновку, що такий розрахунок є чинним та не скасованим, а тому підлягає до виконання відповідачем.

Відповідна сума відповідачем сплачена не була, оскільки доказів зворотнього суду не надано.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКАР-777» (, адреса: 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 12, оф. 5) грошові кошти в розмірі 143 532,66 грн. (сто сорок три тисячі п'ятсот тридцять дві грн. 66 коп.), що еквівалентно 8955,05 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку, 30.05.2014 року, в дохід Державного бюджету України на рахунок (р/р 0001 в ГУ ДКСУ у Київській області, м. Київ, МФО» 821018, ).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов