Справа № 809/1894/16
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Справа № 876/3706/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Глушка І.В., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року по справі за позовом департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішення, вимоги про сплату боргу та припису,-

В С Т А Н О В И В :

департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, третьої особи ОСОБА_1 в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення, вимоги про сплату боргу та припису.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську проведено позапланову перевірку щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за 2003, 2004, 2005 роки, якою на думку відповідача, встановлено ряд порушень та недоліків. Предметом перевірки була достовірність індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за 2003-2005року поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. За результатами ревізії було складено Акт ревізії № 618 від 09.12.2016р., на підставі якого Департаменту було надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування від 13.12.2016 року №657, а також пред'явлено вимогу про сплату боргу №10 1230 від 14.12.2016року та рішення №40 від 14.12.2016 року про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у приписі №657 від 13.12.2016 року відповідачем помилково вказується на нібито порушення посадовою особою Департаменту вимог статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внаслідок чого зобов'язано Департамент подати індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за 2003, 2004роки з типом форми «початкова», в тому числі відомості про підстави для обліку спеціального стажу та індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за 2005 рік з типом форми «коригуюча», в тому числі відомості про підстави для обліку спеціального стажу.

Також судом першої інстанції абсолютно не враховано той факт, що Департаментом ще в червні 2016 року подано до управління Пенсійного фонду України в м. Івано- Франківську коригуючі звіти щодо відомостей про загальний трудовий стаж у звітні періоди, у яких ураховуються страхові внески, у тому числі відомості про підстави для обліку спеціального стажу ОСОБА_1 Це підтверджується листом від 30.06.2016 року №769/02- 25 та квитанцією про поштове відправлення №298.

Згідно постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №809/1168/13-а 16.06.2015 року видано виконавчий лист про зобов'язання Департаменту подати коригуючі звіти до органу Пенсійного фонду, органу Міндоходів України, щодо обчислених, утриманих та сплачених сум середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 01.08.2005 року по 19.10.2005року за постановою Івано- Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2011 року та щодо його індивідуальних відомостей.

Зазначене рішення суду повністю виконано, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2016 року ВП №48165507 та відповідною коригуючою звітністю за вказаний період.

Не враховано судом першої інстанції і те, що подані Департаментом у звіті на ОСОБА_1 відомості до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування безпідставно не внесено відповідачем по справі.

Тому, апелянт вважає, що оскаржуваний припис №657 від 13.12.2016 року щодо вимог про подання Департаментом коригуючої звітності за 2005 рік є протиправним та незаконним, так як на момент проведення перевірки вказана звітність уже була подана без жодних порушень закону на виконання рішення суду.

Згідно акту перевірки, суми внесків перераховано Департаментом ще у 2015році. згідно діючих на той час правил, розмір яких є навіть вищим, (9737,03грн.), а ніж безпідставно донараховано за результатами перевірки(9584,66грн.).

Сплата зазначених нарахувань здійснювалася Департаментом згідно постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №2а-3465/11/0970(876/12933/13).

А тому, застосування до Департаменту штрафних санкцій та донарахування страхових внесків є незаконним та безпідставним. Так само незаконною є вимога №Ю1230 від 14.12.2016року про сплату недоїмки зі страхових внесків.

Фактично відповідач вимагає від Департаменту сплати недоїмки замість іншого суб'єкта господарювання, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, яка не сплатила страхові внески.

Разом з тим, незважаючи на відсутність будь-яких порушень зі сторони Департаменту суд першої інстанції помилково погодився з рішенням про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків за №40 від 14.12.2016 р.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що єдиний внесок слід було сплатити до бюджету пенсійного фонду України, а не ДПІ в м. Івано-Франківську. Це абсолютно не відповідає, так як оплата здійснювалася згідно виконавчого листа суду виданому у 2015 році. Більше того, судом першої інстанції не враховано того факту, що сплата відрахування за період з серпня 2005 по жовтень 2015 року здійснювалася взагалі не Департаментом, Івано-Франківською обласною державною адміністрацією.

Оскаржуваним рішенням відповідачем, на підставі пункту 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за донарахування 9584,66грн.внесків, за період з 01.01.2003 до 31.12.2005, застосовано до позивача фінансові санкції (штраф) в розмірі 14856,22 гривень.

Апелянт вважає, що відповідачем протиправно винесено рішення за №40 від 14.12.2016 р. про застосування фінансових санкцій за донараховання страхових внесків страхувальниками або органом Пенсійного фонду на підставі пункту 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки вказана норма права втратила чинність 01.01.2011 року, з моменту набрання чинності Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» і не діяла на дату прийняття відповідачем оскаржуваного рішення. На момент втрати чинності вказаною нормою за період 2003 - 2005 років за позивачем була відсутня облікована заборгованість з сплати страхових внесків, рішень про застосування штрафних санкцій прийнято не було.

Як наслідок, прийняття рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування страхових внесків після набрання чинності Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та втрати чинності частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є застосованою нормою права, що втратила чинність на момент прийняття такого рішення.

До спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки на момент набрання чинності Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та втрати чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за позивачем відсутня будь-яка заборгованість з сплати страхових внесків, наявність яких передбачена вказаними нормами, як підстава застосування перехідних положень Закону.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2013 року по справі №2а-3465/11 07.05.2014 року ОСОБА_1 позивачем виплачена заробітна плата за період вимушеного прогулу з 01.05.2003 року по 01.08.2005 року в сумі 26 823 грн. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську проведена позапланова перевірка Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації щодо дотримання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування за 2003, 2004, 2005 роки. За результатами перевірки пенсійним органом складено акт за № 618 від 09.12.2016 року, згідно якого встановлено заниження страхових внесків, нарахованих у травні 2014 року на заробітну плату ОСОБА_1 за період вимушеного прогулу з 01.05.2003 року по 01.08.2005 року, та неподання індивідуальних відомостей про застраховану особу за вищевказаний період. На підставі даного акту 13.12.2016 року відповідачем видано припис за № 657 про усунення порушень вимог законодавства у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, та сформовано вимогу від 14.12.2016 року за №1230 про сплату недоїмки зі страхових внесків в загальній сумі 9584,66 грн.

14.12.2016 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно необчислених та несплачених страхових внесків за №40, яким до позивача застосовано фінансові санкції в загальному розмірі 14 856,22 грн.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким визначаються принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Вищевказаним Законом встановлено, що страхові внески, які перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно ч. 6 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відомості про осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-10, 12-15, 18 статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками-роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу. Відомості про застрахованих осіб, зазначених у пунктах 3 і 4 статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду безпосередньо цими особами, про осіб, зазначених у пункті 11 статті 11 цього Закону, - Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про осіб, які підлягали загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття та отримували допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, - Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Форми документів, порядок та строки їх подання встановлюються правлінням Пенсійного фонду.

Однак незважаючи на факт виплати Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації ОСОБА_1 заробітної плати за період з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року до органів пенсійного фонду індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за вищевказаний період подано не було, та страхові внески залашились несплачені.

Також судом встановлено, що на заробітну плату, виплачену ОСОБА_1 за період з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року, нараховано та утримано відповідно 9 737,03 грн. та 1 636,25 грн. єдиного внеску. Вказані суми єдиного внеску 06.05.2014 року перераховано до ДПІ в м. Івано-Франківську.

Як вірно зазначено судом відповідно до абз. 6 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.3 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною 10 ст. 20 цього Закону встановлено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 106 цього Закону за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно необчислених та несплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації - залишити без задоволення, а постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року по справі № 809/1894/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді І.В. Глушко

Т.І. Шинкар

Повний текст виготовлений 23.05.2017 року