Справа № 2-а-817/10/2122
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2011 р.Справа № 2-а-817/10/2122

Категорія:10.2.3Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко А.Д.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою прокурора Чаплинського району Херсонської області на постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2010 року у справі за позовом прокурора Чаплинського району Херсонської області в інтересах Чаплинського районного центру зайнятості в Херсонській області до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої грошової допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор Чаплинського району звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_2І з 12 липня 2007 року перебувала на обліку в Чаплинському районному центрі зайнятості як безробітна та отримувала соціальну допомогу у звязку з безробіттям. 18 серпня 2010 року було встановлено, що відповідачка займається підприємницькою діяльністю з 09 червня 1998 року по теперішній час. У звязку з чи останній були безпідставно виплачені грошові кошти за період з 12 липня 2007 року по 22 липня 2008 року у вигляді допомоги по безробіттю в сумі 6877,71 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки на користь Чаплинського районного центру зайнятості в Херсонській області незаконно отриману зазначену суму коштів.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що підприємницькою діяльністю на займається з січня 2001 року, що підтверджується рішенням господарського суду Херсонської області від 15 квітня 2003 року, а також записами у трудовій книжці, де зазначено, що з січня 2005 року по червень 2007 року вона працювала касиром у Новокаховському обєднанні автостанцій, а з 19 липня 2007 року по 12 липня 2008 року перебувала на обліку в Чаплинському районному центру зайнятості і отримувала допомогу по безробіттю.

Постановою Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2010 року в задоволенні позову прокурора Чаплинського району Херсонської області в інтересах Чаплинського районного центру зайнятості в Херсонській області відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся за апеляційною скаргою, просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд до Чаплинського районного суду Херсонської області для розгляду по суті та прийняття законного рішення.

В апеляційній скарзі апелянт висловлює думку, що при розгляді адміністративного позову Чаплинський районний суд помилково дійшов висновку, що відповідачка з 19 липня 2007 року по 12 липня 2008 року перебувала на обліку в Чаплинському районному центрі зайнятості та отримувала соціальну допомогу як безробітня відповідно до чинного законодавства. Відповідно акту №60 від 18 серпня 2010 року відповідачка здійснювала підприємницьку діяльність з 09.06.1998 року по теперішній час та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 02.09.2010 року вказано, що відповідачка зареєстрована приватним підприємцем від 09 червня 1998 року, але в реєстрі відсутні відомості про припинення підприємницької діяльності. Згідно цього, апелянт вважає, що ОСОБА_2 безпідставно сплачено грошові кошти у вигляді допомоги по безробіттю в сумі 6877 грн. 71 коп., які підлягають поверненню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 09 червня 1998 року зареєстрована як підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 15 квітня 2003 року державна реєстрація приватного підприємця ОСОБА_2 скасована і з цього часу підприємницькою діяльністю вона не займалась.

Згідно записів у трудовій книжці, відповідачка з 14 січня 2005 року по 30 червня 2007 року працювала касиром у ДП «Новокаховське обєднання автостанцій»ВАТ «Херсонавтотранспорт», а з 19 липня 2007 року перебувала на обліку у Чаплинському центрі зайнятості в Херсонській області як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачка з 19 липня 2007 року перебувала на обліку у Чаплинському центрі зайнятості в Херсонській області та отримувала допомогу як безробітна.

Відповідно до вимог ст. ст. 22, 31, 35, 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно відстрахового стажу. Виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: працевлаштування безробітного, приховування відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу (у тому числі за межами України) або здійснення іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю. Застраховані особи, зареєстровані в встановленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачка у справі правомірно отримувала спірні суми, а не виключення відомостей про її підприємницьку діяльність з відповідного реєстру від неї не залежало.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та обґрунтував не її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чаплинського району Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст постанови виготовлений 28.11.2011 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький