Справа № 552/7436/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 р. Справа № 552/7436/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 03.02.2017р. по справі № 552/7436/16-а

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправними дії, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просить зобовязати Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, як державному службовцю, у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки Головного управління Державної Казначейської служби України у Полтавській області від 15.07.2016 року №11-16/4274 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (№3723-Х11) в розмірі 90% від суми заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед виходом на пенсію з урахуванням виплат на підставі постанови Київського районного суду м.Полтави від 09.11.2016 року по справі №552/5758/16-а, щодо включення в суму заробітної плати виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати без обмеження її максимальним розміром, та здійснити виплати заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку. Стягнути з ОСОБА_1 об»єднаного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 03.02.2017 року позов задоволено. Зобовязано Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, як державному службовцю, у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки Головного управління Державної Казначейської служби України у Полтавській області від 15.07.2016 року №11-16/4274 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (№3723-Х11) в розмірі 90% від суми заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед виходом на пенсію з урахуванням виплат на підставі постанови Київського районного суду м.Полтави від 09.11.2016 року по справі №552/5758/16-а, щодо включення в суму заробітної плати виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати без обмеження її максимальним розміром, та здійснити виплати заборгованості по пенсії з 15 липня 2016 року.

Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 працювала начальником Головного управління Державного Казначейства України у Полтавській області та у звязку з досягненням граничного віку державної служби (ст.7 КЗпП України, ч.3 ст.30 Закону України «Про державну службу») була звільнена 24 липня 2007 року.

З цього часу знаходиться на пенсійному обліку у ОСОБА_1 обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком, згідно з Законом України «Про державну службу».

15 липня 2016 року позивач звернулася до відповідача ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою (а.с.16), в якій просила здійснити перерахунок пенсії у зв»язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу на 25% працюючим державним службовцям з 01.12.2015 року згідно п.3 постанови Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 згідно довідки Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області №11-16/4274 від 15.07.2016 року.

ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 16 серпня 2016 року №206/І-17 в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено (а.с.15).

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходи з наявності права у позивачки з 15.07.2016 року на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням зарплати державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно статті 37-1 Закону України Про державну службу (в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 28.07.2005 року у розмірі 90 % від заробітної плати.

Пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01.05.2016 року було врегульоване зазначеними нормами Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року.

10.12.2015 року прийнято ОСОБА_3 України Про державну службу № 889-VIII, який набув чинності 01.05.2015 року.

У звязку з набуттям чинності Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, з 01.05.2016р. Законом України Про державну службу від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені Закону України Про державну службу були чинними як на момент звернення позивача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, так і на момент розгляду справи, неконституційними не визнавались.

Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року не передбачено підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року та Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що позивач із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів звернувся до районного Управління Пенсійного фонду України 15.07.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016р., тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, колегія суддів вважає , що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії з врахуванням приписів ст. 90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року та Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року .

Колегія суддів зазначає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Колегія суддів зазначає, що згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому, про що зроблено висновки в рішеннях Європейського суду.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 865 у редакції, яка втратила чинність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і спростовують висновки суду першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим відповідно до вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 03.02.2017р. по справі № 552/7436/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 23.05.2017 р.