Справа № 164/50/17,2а/164/53/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року № 876/3423/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Малетич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 03 лютого 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Маневицькому районі Волинської області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку призначеної пенсії зі збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч.2 ст.56 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; 2) зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 20 років за період в межах визначеного Законом строку позовної давності (6 місяців) та здійснювати нарахування та виплату вказаної допомоги до настання обставин, з якими Закон пов'язує припинення таких виплат.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 03.02.2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 зі збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 27.12.2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 03.02.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивач не має права на перерахунок пенсії із застосуванням ч.2 ст.56 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Норми щодо збільшення страхового стажу для визначення мінімального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Пенсія позивачу призначена з 10.07.2008 року, тобто після набрання чинності вищевказаним законом. Крім того, апелянт зазначає ч.5 ст.55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачає проведення перерахунку пенсії згідно Закону, а лише її призначення.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 03.02.2017 року та прийняти нову постанову суду, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Позивач отримує пенсію за віком з 10.07.2008 року згідно із ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Станом на грудень 2016 року загальний страховий стаж позивача становить 40 років 10 місяців 5 днів.

27.12.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом-відповіддю № 162/Г-01 від 04.01.2017 р. відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви, обґрунтовуючи це відсутністю у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 4).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

Законом України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-IV), за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058-IV або спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Відповідно до статті 57 Закону № 796-ХІІ в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, обчислення середньомісячного заробітку провадиться згідно з Законом № 1058-IV. У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку.

У зв'язку з цим, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону № 1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону № 796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Дана правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду України від 10.06. 2008 року (справа № 21-1748во07), 07.07.2015 року (справа № 21-727а15), від 20.09.2016 року (справа № 1601/12900/12).

Із наведеного випливає, що суд першої інстанцій правильно витлумачив положення законів № 796-ХІІ і № 1058-ІV, внаслідок чого дійшов вірного висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо права на перерахунок пенсії.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 27.12.2016 року та обрав умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом, тобто Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з вищевказаного, суд першої інстанції вірно встановив дату з якої позивач має право на перерахунок пенсії, а саме з дати звернення з відповідною заявою до відповідача, тобто 27.12.2016 року.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена відповідачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Маневицького районного суду Волинської області від 03 лютого 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали виготовлено 19.05.2017 року