Справа № 819/686/17
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/686/17

17 травня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі: головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Тернопільській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 3322,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований органами державної реєстрації як фізична особа - підприємець, взятий на облік як платник податків у Чортківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (Борщівському відділенні), зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законом строки. Станом на 25.04.2017 року за відповідачем рахується заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 3322,04 грн. Податковим органом вживались заходи для її стягнення, проте податковий борг відповідачем добровільно не погашено. Тому позивач відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України просить стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 3322,04 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подавши через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином відповідно до статей 33,35 КАС України шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації. Однак, до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення зв'язку: "за не запитом".

Відповідно до положень частини 11 статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини другої статті 40 КАС України особи, які беруть участь у справі і не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 15.04.2015 року зареєстрований як фізична особа підприємець та перебуває на обліку як платник податків у Чортківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (Борщівському відділенні), що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.03.2017 року (а.с.9-11).

11.12.2015 року відповідачем була подана до податкового органу заява про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.01.2016 року, згідно з якою підприємцем обрана ставка єдиного податку 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати та визначена друга група платника єдиного податку (а.с.13-14). З 01.01.2016 року відповідач перебуває на спрощеній системі оподаткування. Ставка єдиного податку, яка підлягала до сплати відповідачем у 2015 році, складала 243,60 грн., у 2016 році 275,60 грн., тобто 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного податкового (звітного) року.

Згідно довідки про наявність податкового боргу № 284 від 25.04.2017 року (а.с.22) станом на 25.04.2017 року за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку у розмірі 3322,04 грн., з яких: 2097,84 коп. - основний платіж, 1224,20 - штрафна санкція, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, розрахунком податкового боргу (а.с.23), розрахунками штрафної санкції (а.с.17,20), інтегрованою карткою платника по даному платежу (а.с.24-25).

Заборгованість виникла через несвоєчасну та не в повному обсязі сплату платником податків самостійно визначеного грошового зобов'язання з єдиного податку та відповідно до податкових повідомлень - рішень № НОМЕР_1 від 16.08.2016 року (а.с.18), № НОМЕР_2 від 16.11.2016 року (а.с.21), винесених на підставі актів про результати камеральної перевірки податкової звітності від 16.08.2016 року та від 16.11.2016 року (а.с.16,19).

Вказані податкові повідомлення - рішення не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, тому суми грошових зобов'язань вважаються узгодженими та набули статусу податкового боргу.

З метою погашення податкового боргу 31.03.2016 року податковим органом виставлено податкову вимогу форми "Ф" № 88-17, яка вручена 31.03.2016 року (а.с.15). Проте вжиті заходи не забезпечили погашення податкового боргу відповідачем. При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пунктів 291.3, 291.4 глави 1 розділу ХІV ПК України юридична особа чи фізична особа підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема, до другої групи належать фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Згідно з пунктами 293.1, 293.2 ПК України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, в тому числі для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця (п.295.1 ст.295 ПК України).

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси (пункти 295.2, 295.4 ст.295 ПК України).

Судом встановлено, що податковий борг відповідача по єдиному податку виник внаслідок несплати авансових внесків у строки, встановлені пунктом 295.1 статті 295 ПК України.

Пункт 59.1 статті 59 ПК України передбачає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України, для стягнення податкового боргу з платника податків, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 3322,04 грн.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,128,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 48751, Тернопільська область, Борщівський район, село Збручанське) податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 3322 (три тисячі триста двадцять дві) гривні 04 (чотири) копійки на рахунок № 0655, код платежу 18050400, одержувач Мельнице - Подільська ОТГ (с. Збручанське), код банку одержувача 37971052, банк ГУДКСУ в Тернопільській області, МФО 838012.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.