Справа № 243/4748/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ільяшевич О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року справа №243/4748/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Терзі Д.А., за участі представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року у справі № 243/4748/16-а за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради, треті особи: Управління державної казначейської служби у м. Словянську Донецької області, Словянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.06.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом (який в подальшому було уточнено), в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області щодо ненарахування та невиплати йому щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від січня 2016 року про поновлення виплати зазначеної допомоги з 18.12.2015 року до закінчення шестимісячного строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи від 18.12.2014 року № НОМЕР_1; визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області від 05.04.2016 року № 03-30/1032 про відмову у призначенні йому щомісячної адресної допомоги; зобовязати Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області поновити, нарахувати та виплатити йому виплату щомісячної адресної допомоги за період з 18.12.2015 року по 17.06.2016 року; вирішити питання щодо відшкодування судових витрат; стягнути з Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області за рахунок Державного бюджету України заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 300000,00 грн.

Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року у справі № 243/4748/16-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року прийнято заяву ОСОБА_3 про відкликання адміністративного позову в частині стягнення з Державного бюджету України заподіяної йому моральної шкоди у розмірі 300000,00 грн. у справі № 243/4748/16-а. Залишено без розгляду частину позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України заподіяну ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 300000,00 грн. у справі № 243/4748/16-а.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, постанову прийнято без належного вивчення обставин справи.

Апелянт зазначає, що на час розгляду справи в суді питання про зобовязання УСЗН Словянської міської ради поновити, нарахувати та виплатити йому щомісячну адресну допомогу за період з 18.12.2015 року по 17.06.2016 року відсутнє, але, слід звернути увагу, що адміністративний позов ним подано що 10.06.2016 року. Тобто, на той час виникли усі обставини для звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, як громадянина України.

На час звернення до суду, відповідачем рішення про відмову у виплаті грошової допомоги не було скасовано, також воно не було скасовано протягом 4 місяців по тому. Крім того, судом встановлений факт самостійного скасування оскаржуваного рішення, але відповідачем жодного документу, який би підтверджував даний факт йому надано не було. Рішення було як би скасовано тільки коли було прийнято постанову КМУ № 365 від 08.06.2016 року, та тільки 21.10.2016 року суму заборгованості було перераховано на його картковий рахунок.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушені усі процесуальні строки розгляду справи по суті, передбачені ст. 122 КАС України.

Апелянт на адресу суду надіслав лист, в якому просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3, зареєстрований у м. Донецьку, що підтверджується копією паспорта (а.с.11).

Відповідно до довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням соціального захисту населення Словянської міської ради від 18.12.2014 року № НОМЕР_2, ОСОБА_3 перемістився у м. Словянськ (а.с.10).

26.01.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради із заявою про здійснення перерахунку щомісячної адресної допомоги в звязку з подовженням дії довідки (а.с. 201).

23.03.2016 року Управлінням соціального захисту населення Словянської міської ради видано ОСОБА_3 нову довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за № НОМЕР_3, визначено фактичне місце проживання у м. Словянську (а.с. 200).

23.03.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 198-199).

Рішенням від 05.04.2016 року за № 03-30/1032 Управління соціального захисту населення Словянської міської ради відмовлено ОСОБА_3 в призначенні допомоги на підставі п. 7.1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, який затверджений постановою КМУ № 509 від 01.10.2014 року через відсутність відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби (а.с. 196, 197).

Рішенням від 25.06.2016 року Управлінням соціального захисту населення Словянської міської ради призначено позивачу допомогу переміщеним особам на проживання з 03.08.2015 року по 02.02.2016 року (а.с. 195).

Відповідно до протоколу від 25.06.2016 року вказана допомога виплачена позивачу з 08.2015 року по 11.2015 року в повному обсязі; у грудні 2015 року виплачена частково у розмірі 256,65 грн., борг 185,35 грн. З 01.2016 року по 02.2016 року допомога не виплачена борг 472,48 грн. Всього до виплати 657,83 грн. та зазначено, що виплата буде здійснена в 7 місяці 2016 року (а.с. 194).

09.08.2016 року ОСОБА_3 звернувся до УСЗН Словянської міської ради із заявою, в якій просив розглянути питання щодо відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Заява та необхідні документи надані 23.03.2016 року. Та зазначив, що станом на 09.08.2016 року вказані виплати не отримав (а.с. 191).

З витягу із протоколу № 11-32/858 від 30.08.2016 року комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийняла рішення про призначення /відновлення відповідних соціальних виплат (а.с. 190).

Рішенням від 17.09.2016 року Управлінням соціального захисту населення Словянської міської ради призначено позивачу допомогу переміщеним особам на проживання з 23.03.2016 року по 22.09.2016 року (а.с. 189).

Протоколом від 20.09.2016 року підтверджено, що Управління має перед позивачем борг зі сплати допомоги переміщеним особам на проживання за період з 23.03.2016 року по 22.09.2016 року у сумі 2662,45 грн. та зазначено, що виплата заборгованості буде здійснена в 10 місяці 2016 року (а.с. 188).

Суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 4 Закону № 1706 визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 1 ст.1 Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було вилучено з переліку документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, визначених Законом України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Пунктом 4 частини 2 розділу І Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» доповнена частина 1 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яка наголошує, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частина 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначає, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з часу набрання чинності Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а саме з 13.01.2016 року, проставляння територіальними підрозділами Державної міграційної служби України відмітки про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, не є необхідним.

Крім того, п. 2 розділу ІІ Перехідних положень Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено необхідність Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

На час відмови відповідачем в наданні позивачу адресної грошової допомоги Кабінетом Міністрів України не було видано нормативно-правових актів, спрямованих на приведення їх у відповідність із внесеними до Закону змінами.

З огляду на наведене, посилання відповідача як на підставу відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги на п. 7.1 Порядку № 509 від 01.10.2014 року через відсутність відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби на зворотному боці довідки про взяття на облік, є таким, що не відповідає діючому законодавству, а тому рішення відповідача, згідно якого позивачу було відмовлено у призначенні адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, відповідно до заяви позивача, є незаконним.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося позивачем (в апеляційній скарзі), УСЗН Словянської міської ради самостійно скасовано рішення, яке оскаржується, а також здійснено нарахування та виплату адресної грошової допомоги, і ця обставина підтверджується наведеними вище рішенням від 17 вересня 2016 року та протоколом від 20 вересня 2016 року, згідно з яким видно нарахування за прострочений період (а.с. 135 - 141).

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на теперішній час порушення прав позивача щодо невиплати адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі усунуті добровільно. Тому суд першої інстанції правомірно прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 165, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року у справі № 243/4748/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 18 травня 2017 року.

Колегія суддів: Міронова Г.М.

ОСОБА_4

ОСОБА_5В