Справа № 638/485/17
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 травня 2017 року м. Київ К/800/11750/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2017 року вказану скаргу залишено без розгляду.

Не погодившись із наведеним судовим рішенням скаржник оскаржила таке до Харківського апеляційного адміністративного суду, який ухвалою судді від 17 березня 2017 року відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі на підставі пункту 1 частини 5 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким розглянути її скаргу по суті.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржникові у строк протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали запропоновано усунути зазначені в ній недоліки скарги та роз'яснено, що у випадку їх невиконання касаційну скаргу буде повернуто.

Вказані в ухвалі судді недоліки касаційної скарги усунуто скаржником у встановлений судом процесуальний строк, однак у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що справа не підлягає апеляційному розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Так, за змістом пункту 1 частини 5 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі також у випадках, якщо справа не підлягає апеляційному розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції таке ухвалено у межах цивільної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, а тому і його перегляд повинен здійснюватися відповідним апеляційним судом цивільної юрисдикції.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у цій справі.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам процесуального права, доводи касаційної скарги його висновку не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд порушив норми процесуального права.

Водночас, у відкритті касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2017 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У даному випадку, апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі, а отже і перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції фактично не відбувся, що виключає можливість перегляду цього рішення касаційним судом на даній стадії провадження у справі.

Керуючись статтею 211, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року, відмовити.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк