Справа № 401/2883/16-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 травня 2017 року м. Київ К/800/16330/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Полтавської області на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Полтавської області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Полтавської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління патрульної поліції в м.Кременчуці Полтавської області подало касаційну скаргу з пропуском строку касаційного оскарження.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, встановивши наявність поважних обставин, на які посилається скаржник, як на підставу пропуску строку на касаційне оскарження, визнаю причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними.

06 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Полтавської області старшого сержанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Полтавської області та просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 669720 від 03 вересня 2016 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 669720 від 03 вересня 2016 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасовано.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Постановою інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Кременчуці Полтавської області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 серії ПС2 №669720 від 03.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. за те, що 03.09.2016 року о 08.50 годині в м.Кременчук по вул. 1905 р. 34 водій ОСОБА_1 здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив пункт 15.9 «г» ПДР.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил зупинки, стоянки, які тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 15.9 «г» ПДР встановлено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Правила дорожнього руху визначають поняття пішохідного переходу, так пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу.

Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що складом адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121 КУпАП є зупинка водієм транспортного засобу на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків. При цьому, такі пішохідні переходи повинні відповідати вимогам ПДР та позначатися дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2 або дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3.

Відповідач, не надав до суду доказів того, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу на відстані 0,8 метрів до пішохідного переходу, який позначено дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2 або дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3.

З наданих позивачем доказів (фотознімки) не вбачається того, що транспортний засіб позивача здійснив зупинку поблизу пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою у відповідності з п. 1.10 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що пішохідні переходи позначаються дорожньою розміткою 1.14.1-.1.14.3, яка означає: 1.14.1 («зебра», у тому числі червоно-білого кольору) позначають нерегульований пішохідний перехід; 1.14.2 позначається пішохідний перехід, де рух регулюється світлофором; 1.14.3 позначається пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод.

У касаційній скарзі Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Полтавської області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ознак необґрунтованого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в касаційній скарзі не зазначено та викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Крім того, доводи та зміст касаційної скарги не спростовують висноків судів попередніх інстанцій та не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування рішень.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Визнати причини пропуску строку касаційного оскарження поважними та поновити Управлінню патрульної поліції в м.Кременчуці Полтавської області строк на касаційне оскарження постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2016 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Полтавської області на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Полтавської області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Полтавської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка