Справа № 722/272/17
Суддя: Побережна О. Д.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/272/17
Номер провадження 2-а/722/9/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Побережної О.Д.

при секретарі Ткач Н.П.

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №4 УПП в м.Києві лейтенанта поліції Вовка Віталія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09.03.2017 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом

Посилається на те, що 13.02.2017 року о 21-ій год. 12 хв. він керував транспортним засобом марки «IVЕСО», державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Київ - Чоп Е40/М06 35 км, де був зупинений працівником поліції нібито з підстав порушення позивачем Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). Працівником поліції була складена постанова в якій зазначено, що в темну пору доби позивач рухався без увімкненого ближнього (дальнього) світла фар, не користувався ременем безпеки під час руху, а також керував транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком, чим порушив вимоги п.п. 2.3(в), 2.9 (в), 19.1(а) ПДР України, за що ч.2 ст.122 та ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність у зв'язку з чим на нього було накладено штраф в розмірі 425 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 764611 від 13.02.2017 року підлягає скасуванню з наступних підстав:

- відповідно до положень п.9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.Однак, інспектором поліції не було роз'яснено позивачу права і обов'язки, а також він відмовив у розгляді клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з його необхідністю скористатися юридичною допомогою;

- відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, його не було опитано та не надано можливості надати письмові або усні пояснення;

- не були з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до положень ст. 33 КУпАП.

Просив визнати дії інспектора роти №5 батальйону №4 УПП в м.Києві лейтенанта поліції Вовка В.В. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №764611 від 13.02.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 та ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП в розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнив позовні вимоги: просить визнати незаконною та скасувати оскаржувану постанову. Крім того, надав пояснення, згідно яких 13.02.2017 року о 21 год. 12 хв. його було зупинено працівником поліції, який представився йому інспектором роти №5 батальйону №4 УПП в м.Києві лейтенантом поліції Вовком В.В., який сказав надати позивачу документи. Після надання позивачем документів відповідач пішов з ними до свого службового автомобіля, а акоди повернувся повідомив позивача, що відносно нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №764611 від 13.02.2017 року за ч.2 ст.122 та ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Після чого сказав йому підписати дану постанову та вручив її примірник. Однак, під час керування транспортним засобом позивач користувався ременем безпеки, державний номер був освітлений та не було порушень щодо користування зовнішніми світловими приладами, оскільки він рухався у темну пору доби. Будь-яких процесуальних прав йому не було роз`яснено та не надано можливості надати усні або письмові пояснення, хоча він заперечував обставини, які зазначені в оскаржуваній постанові. Ним не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його необхідністю скористатися юридичною допомогою, оскільки фактично у його присутності розгляд спраив не відбувався.

Відповідач, будучи в установленому законом порядку повідомлений про місце, день і час розгляду справи, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки, а також не надав суду будь-яких заперечень проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення позивача, судом встановлені наступні обставини справи.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №764611, її було винесено 13.02.2017 року інспектором роти №5 батальйону №4 УПП в м.Києві лейтенанта поліції Вовком Вітаєм Володимировичем. Згідно даної постанови позивача по справі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Зокрема за те, що «13.02.2017 року о 21 год. 12 хв. на автодорозі Київ-Чоп Е40/М06 35 км., ОСОБА_1, рухався в темну пору доби без ввімкненого ближнього (дальнього) світла фар, не користувався ременем безпеки під час руху, керував транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком у темну пору доби».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 580 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону № 580).

Відповідно до ст. 23 Закону № 580 поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ст.23 Закону № 580 до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 ст.3 Закону № 580 під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

При цьому ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема частиною другою визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 та зареєстрованої в Мін`юсті 10.11.2015 року №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Враховуючи вищезазначені положення, відповідач у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, мав право винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Однак, зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП, оскільки в ній відсутнє зазначення будь-яких доказів порушення ним ПДР України.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненного правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Представником відповідача не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП.

Крім того, при винесенні постанови відповідачем було порушено положення КУпАП, оскільки згідно пояснень позивача йому не було роз'яснено процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивача ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому винесена відносно нього постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії АР №764611 є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 245, 252, 268, 276, 280, ч.1 ст. 276 КУпАП та керуючись ст.ст. 71 ч.2, 158-163, 167, 171-2 КАС України, рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року у справі №106/2015 суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №4 УПП в м.Києві лейтенанта поліції Вовка Віталія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії АР №764611, винесену 13.02.2017 року інспектором роти №5 батальйону №4 УПП в м.Києві лейтенанта поліції Вовком В.В. про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с.Вітрянка Сокирянського району Чернівецької області, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень - визнати незаконною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час її проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у порядку встановленому ст.254 КАС України.

Головуючий: