Справа № 2-а-2323/11/2120
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2011 р.Справа № 2-а-2323/11/2120

Категорія:10,3Головуючий в 1 інстанції: Бочко Ю.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Херсонської міської ради на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, виконавчого комітету Херсонської міської ради, виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради про визнання дій протиправними, стягнення коштів та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Херсона з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідачів у частині фактичної невиплати її з 30 жовтня 2007 року компенсації за надання соціальних послуг, про стягнення з Херсонської міської ради на її користь 2 164,35грн. та моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Також, позивач просила поновити їй строк звернення до суду у звязку з тим, що він пропущений з поважних причин.

Мотивами позову ОСОБА_1 зазначає порушення відповідачем, в особі Херсонської міської ради, права позивача на отримання компенсації у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про соціальні послуги»та до Постанови Кабінету Міністрів України №558 «Про порядок призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги».

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Суд визнав протиправними дії Херсонської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за надання послуг та стягнув на користь позивача з Херсонської міської ради її заборгованість в розмірі - 288, 90 грн.

В решті позовних вимог було відмовлено.

Рішення суду про часткове задоволення позову було побудовано на вимогах Закону України «Про соціальні послуги», Бюджетного Кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України №558 «Про порядок призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які виразилися в безпідставній відмові в поновленні строку звернення до суду, а також у порушенні ст.22 Конституції України та Закону України «Про соціальні послуги».

В апеляційній скарзі Херсонська міська рада зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки прийнята без додержання норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення її вимог.

Херсонська міська рада просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не зявилася, просила слухати справу у її відсутність.

Представник Херсонської міської ради в суді апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги позивача просив відмовити, а їх апеляційну скаргу просив задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про дату, час, місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, проаналізувавши доводи апелянта та рішення суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Херсонської міської ради підлягає задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 необхідно відмовити на наступних підставах.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Суворовським районним судом м. Херсона прийняте не обґрунтоване рішення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач надає соціальні послуги своїй матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, учасниці Великої Вітчизняної війни, яка потребує стороннього догляду.

За її заявою виконавчим комітетом Суворовської районної у м. Херсоні ради їй, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги були призначені з 30 жовтня 2007 року компенсаційні виплати, які жодного разу не були виплачені.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов, виходив з того, що дія Постанови Кабінету Міністрів України №558 «Про порядок призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги»поширюється виключно на формування обласного бюджету і не поширюється на формування міського.

Але, всупереч зробленому висновку в мотивувальній частині рішення, суд в резолютивній частині постановив рішення про протиправність дій органу місцевого самоврядування щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за надання соціальних послуг і стягнув заборгованість за цими послугами за шестимісячний період.

Стягуючи заборгованість за шість місяців, суд вважав, що позивачка пропустила строк звернення до суду без поважних причин.

Відмовляючи в задоволенні моральної шкоди, суд послався на відсутність вини Херсонської міської радив в її спричиненні.

Колегія суддів погоджується з доводами Херсонської міської ради, викладеними в апеляційній скарзі про порушення Суворовським районним судом м. Херсона норм матеріального права.

Згідно ч.6 ст.7 Закону України «Про соціальні послуги»фізичним особам, які надають соціальні послуги, призначаються і виплачуються компенсаційні виплати в порядку і розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

На виконання даного Закону 29 квітня 2004 року була прийнята Постанова Кабінету Міністрів України №558 «Про порядок призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги».

Даною постановою встановлено, що обласні державні адміністрації під час формування проектів відповідних місцевих бюджетів повинні передбачати, згідно із ст.91 Бюджетного кодексу України кошти для здійснення компенсаційних виплат фізичним особам, які надають соціальні послуги у складі видатків на фінансування місцевих програм соціального захисту населення та соціального забезпечення.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про порушення органом місцевого самоврядування Конституції України не засновані на діючих нормах права.

Так, ст.ст. 142, 143 Конституції України визначено, що витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади компенсується державою.

За умови надання органами виконавчої влади окремих повноважень органам місцевого самоврядування, держава фінансує здійснення цих повноважень у повному обсязі.

Такі ж самі вимоги передбачені і в ст.85 Бюджетного кодексу України, яка зазначає, що держава може передавати органам місцевого самоврядування право на здійснення видатків лише за умов відповідної передачі бюджетних ресурсів у вигляді закріплених за відповідними бюджетами загальнодержавних податків і зборів або їх частки, а також трансферів з Державного бюджету України.

Відповідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №558 «Про порядок призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», компенсація призначається і виплачується органом праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи, якій надаються соціальні послуги.

Міністерство праці та соціальної політики України у своєму Листі від 20 серпня 2004 року №03-/7943-014-2 встановило порядок отримання компенсаційної виплати, згідно якого особа, яка претендує на отримання компенсаційної виплати подає до районного управління праці та соціального захисту населення за своїм місцем проживання заяву.

Після позитивного висновку, інформація подається до Головного управління праці та соціального захисту населення обласних (міських) державних адміністрацій ( в даному випадку Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації) щодо фінансування компенсаційних виплат.

Таким чином, відповідач, в особі Херсонської міської ради, правильно зазначав, що вимоги позивача заявлені не до тієї особі, яка повинна відповідати за позовом.

Відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації»виконавчу владу в областях здійснюють, зокрема - і обласні державні адміністрації.

До повноважень місцевих державних адміністрацій, згідно п.1 ст.23 даного Закону відносяться повноваження соціального забезпечення та соціального захисту соціально незахищених громадян, які внаслідок недостатньої матеріальної забезпеченості потребують допомоги та соціальної підтримки з боку Держави.

На державні адміністрації покладений обовязок призначення та виплат державних пенсій та допомоги, надання адресної соціальної допомоги та підтримки, інших компенсаційних заходів соціального захисту.

Викладене, дозволяє зробити висновок про те, що виконавча влада зобовязана виконати обовязок Держави щодо виплати позивачці компенсаційних виплат.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку звернення до суду, то вони колегією суддів до уваги не приймаються, так як строком звернення до суду захищені лише обґрунтовані вимоги, а враховуючи те, що вимоги ОСОБА_1 не засновані на законі, то пропуск строку звернення до суду, як самостійна підстава у відмові в позові не повинна застосовуватися.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції з підстав викладених в п. 4 ст.202 КАС України, а саме порушення норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 195 - 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.3 ч.1 ст. 202, ч.2 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2011 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2011 року - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2011 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, виконавчого комітету Херсонської міської ради, виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради про визнання дій протиправними, стягнення коштів та моральної шкоди відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова