Справа № 645/187/17
Суддя: Нев'ядомський Д. В.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/187/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року

Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Д.В.Нев»ядомського ,

при секретарі Коломойцеві М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 3 батальону № 4 лейтенанта поліції ОСОБА_2, Департамента Патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови від 21.12.2016 року серія АР № 113523 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч 2 ст122 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинку транспортного засобу 21.12.2016 року за адресою:м.Харків вул.Танкопія 9/23.Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР № 113523 про притягнення ОСОБА_1А до адміністративної відповідальності за ч.2 ст 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, 21.12.2016 року інспектором патрульної поліції №3 роти №4 батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову АР № 113523 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1А, керуючи транспортним засобом, нібито виконуючи обїзд ТЗ, що стоїть, не ввімкнув покажчик світловий повороту при зміні напрямку руху.Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Плінський Д.В, зупинив позивача, водія, ОСОБА_1 21.12.2016 о 04:05 за адресою м.Харків, вул. Танкопія 9/23 та звинуватив його в тому, що він нібито виконуючи обїзд Т3,що стоїть, не ввімкнув покажчик світловий повороту при зміні напрямку руху. 21.12.2016 о 04:55, за тією ж адресою м.Харків, вул.Танкопія 9/23, інспектор Плінський Д.В, виніс постанову про притягнення ОСОБА_1А до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач зявився,просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, надав письмові заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,виходячи з наступного: 21.12.2016 року близько 04 год. 08хв. гр. ОСОБА_1, рухаючись в м. Харкові, в районі буд 37 по проспекту Петра Григоренко, при керуванні автомобілем НОМЕР_1, виконуючи об'їзд транспортного засобу, що стоїть, не ввімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.2 «Б» Правил дорожнього руху України (далі ПДР), у зв'язку з чим з урахуванням вимог ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, керуючись ст. ст. 251, 252, 222, 278, 279, 280, КУпАП, була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення АР №113525 за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, щ ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обстави справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (у відповідності:ст. 252 КУпАП).Виконуючи службові обов'язки у складі автомобільного патрульного екіпажу №0303 разом з інспектором управління патрульної поліції роти №3 батальйону №4 лейтенантом поліції ОСОБА_3, знаходячись біля перехрест проспекту ОСОБА_4 та проспекту Героїв Сталінграду побачили, як водії автомобіля НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої

території на проспект ОСОБА_4 у бік вул.Танкопія, не ввімкнув світловий покажчик повороту згідно п.9.2. «Б» ПДР, після чого патрульний екіпаж 0303 поїхав за даним автомобілем. Під час руху екіпажу №0303 по проспекту Петра Григоренка у бік вул.Танкопія інспектор Йовик В.Є. ввімкнув відеореестратор, який був закріплено у патрульному автомобілі, на лобовому склі, згідно ст.40 ЗУ «Про НаціональнуПоліцію», тому що було виявлено, що з невідомих обставин, він був вимкнений та не працював, тобто факт того, що водій автомобіля НОМЕР_1 не ввімкнув світловий покажчик повороту зафіксовано не було, як і не було інших доказів, згідно ст.251 КУпАП. Але наблизившись до вказаного автомобіля, через деякий час, біля буд. 37 по проспекту Петра Григоренко, водій, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконуючи об'їзд транспортного засобу, що стояв біля правого краю проїжджої частини, не ввімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху, а саме, при перестроюванні з правої смуги руху, на якій знаходився інший транспортний засіб, у ліву смугу та після закінчення маневру, повертаючись до правої смуги руху, чим порушив вимоги п. 9.2 «Б» ПДР. Також, ОСОБА_2зазначив, що відповідно до п. 11.1 ПДР - за відсутністю дорожньої розмітки, кількість смуг на проїзній частині визначається самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. Зупинка автомобіля НОМЕР_1 була здійснена через деякий проміжок часу, з моменту правопорушення, у зв'язку з необхідністю забезпечення безпеки для усіх учасників дорожнього руху враховуючи дорожню обстановку.Факт порушення п.9.2 «Б» ПДР та зупинки автомобіля НОМЕР_1 був зафіксований на відеореестратор, який був закріплено у патрульному автомобілі, та відео запис додається до матеріалів справи (назва файла - «21.12.2016-ВВ5840ВА-П.9.2»).Після зупинки автомобіля НОМЕР_1, за адресою: м.Харків, вул.Танкопія 9/23 (перехрестя проспекту ОСОБА_4 та вул.Танкопія), інспектора поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відрекомендувалися та інспектор Плінський Д.В., пояснив гр. ОСОБА_1причину зупинки та суть скоєного правопорушення. Та висловив вимогу до гр. ОСОБА_1 пред'явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Після даної вимоги, гр. ОСОБА_1 повідомив, що правил дорожнього руху не порушував та бажає ознайомитися з наявними доказами нібито свого правопорушення, вважаючи свою зупинку безпідставною, та після ознайомлення з наявними доказами пред'явить необхідні документи. Після ознайомлення гр. ОСОБА_1 з доказами правопорушення, а саме відео з реєстратора, яке було продемонстровано на службовому планшеті марки «Lenovo»з діагоналлю екрану 7" (дюймів), гр. ОСОБА_1 почав поводити себе не адекватно, а саме почав голосно кричати що на відео взагалі нічого не має, весь екран планшету темний, та він викликає ще один екіпаж поліції на дану адресу з причини того, що його екіпаж №0303 та екіпаж №0351 (у складі якого знаходились командир роти №3 батальйону №4 ОСОБА_5 та інспектора роти №3 батальйону №4 ОСОБА_6, ОСОБА_7О.), який під'їхав згодом після зупинки автомобіля НОМЕР_1, упереджено до нього ставляться, а також що документи пред'явить екіпажу який приїде за його викликом, якщо цей екіпаж підтвердить наші звинувачення в правопорушенні. Увесь цей час, гр. ОСОБА_1 прямо не відмовлявся виконувати вимогу поліцейських, щодо пред'явлення необхідних документів, а також усі присутні інспектора поліції неодноразово роз'ясняли гр. ОСОБА_1 положення чинного законодавства, яке стосувалося даної справи, але складалось враження, що гр. ОСОБА_1 не хотів чути їх роз'яснення та мав якусь свою мету, якої поліцейським не повідомляв.Через деякий час до місця зупинки автомобіля НОМЕР_1, приїхав екіпаж патрульної поліції, за викликом гр. ОСОБА_1 інспектора відрекомендувалися та почали : з'ясовувати суть конфлікту. Вислухавши гр. ОСОБА_1, інспектора попрохали ознайомити їх з наявним відео, на якому було зафіксовано порушення п.9.2.«Б» ПДР гр. ОСОБА_1 Після ознайомлення з цим відео, інспектора поліції повідомили гр. ОСОБА_1, що вони побачили на відео факт порушення п.9.2.«Б» ПДР гр. ОСОБА_1, а також повідомили, що у зв'язку з цим, гр. ОСОБА_1 повинен виконати законну вимогу щодо пред'явлення посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб. На що гр. ОСОБА_1 почав вимагати зупинити двох свідків/понятих для того, щоб вони теж подивилися запис з реєстратора та письмово засвідчили що вони не бачать порушення з боку гр. ОСОБА_1, на що ми йому повідомили, що те що він просить не передбачено діючим законодавством. Через деякий час спілкування гр. ОСОБА_1 надав можливість ознайомитись з його водійським посвідченням та реєстраційним документом на транспортний засіб, шляхом візуального ознайомлення з документами які були покладені на водійське сидіння автомобіля. Ще через деякий час спілкування, гр. ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього буде винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п.9.2. «Б» ПДР.Гр. ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами згідно вимог чинного законодавства (роз'ясненістаття 63 КонституціїУкраїни, положення статей 307, 308, а також права, передбаченістаттею 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанов згідно зі статтями 287-289 КУпАП). Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не подавав жодних клопотань про надання юридичної допомоги, перенесення розгляду справи на інший час тощо.Відео запис розмови, близько 1 години часу, з гр. ОСОБА_1, а також розгляд справи було зафіксовано на нагрудні відеореестратори (бодікамери), згідно ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», а також згідно цієї статті гр. ОСОБА_1 було попередньо повідомлено про початок відеофіксації.

Представник Департаменту Патрульної поліції України в судове засідання не з»явився про причини неявки до суду не повідомив про слухання даної справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд вислухавши пояснення позивача,дослідивши заперечення інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 лейтенанта поліції ОСОБА_2В, в судовому засіданні був переглянутий диск з відеоінформацією наданою відповідачем з нагрудної камери DVD+R №645/187/17 №1 та диск з відеозаписом DVD+R №645/187/17 № 2, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №113523 від 21.12.2016 року, складеної інспектором роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються:

дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол;

відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме ж часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками судів, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Ч. З ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч. З ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 315 А, де розташоване Управління патрульної поліції м. Харкова. Проте, інспектор Плінський Денис Володимирович, положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, Відповідач по справі суттєво порушив права Позивача.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність ( частина 2 статті 33 Кодексу).

Згідно з ч. 1 статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутностітакої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, Відповідач не дав Позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАПу повному обсязі та позбавив останнього права на юридичну допомогу. Крім того, Відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, Відповідач, на місці зупинки, виніс оскаржувану постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, Відповідач по справі грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 КУпАП.

Таким чином, були встановлені такі порушення:

Відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон

дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі.

Відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми

правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані

встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта,

речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів,що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей документів,а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, але представник відповідача не надав належних доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача.

Відповідно зі ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Через відсутність доказів про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 70, 158, 160, 161-163 КАС України, ч.6 ст. 122, ст.ст. 247, 287-289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення з адміністративним позовом до суду.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції № 3 роти №4 батальону лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1А на місці зупинки транспортного засобу 21.12.2016 року.

Скасувати постанову, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 4 УПП в м. Харкові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серія АР №113525 від 21.12.2016 року, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10-ти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складання в повному обсязі. У разі якщо постанова була винесена без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.В. Невядомський