Справа № 428/447/16-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/447/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

представника позивача та третіх осіб ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство «Продмашстрой» до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, треті особи Публічне акціонерне товариство «Сєвєродонецький котельно-механічний завод», Товариство з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецький магазин «Олімп», -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю - підприємство «Продмашстрой» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Сєвєродонецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення № 4615 «Про встановлення податку на майно в частині плати на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» від 30.06.2015 року, треті особи Публічне акціонерне товариство «Сєвєродонецький котельно-механічний завод», Товариство з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецький магазин «Олімп», в якому просить суд про наступне:

- визнати незаконним та скасувати рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» № 4615 від 30.06.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 647956 від 18 липня 2011 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 528788 від 18 серпня 2009 року позивач є власником земельних ділянок відповідно площею 0,2075 га (м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 7-А) та площею 0,2958 га (м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 2-В.) та, відповідно до законодавства України, є платником земельного податку. 30 червня 2015 року Сєвєродонецька міська рада прийняла рішення № 4615 «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради». Позивач вважає, що дане рішення було прийнято з цілою низкою грубих порушень законодавства України, а саме: ст.ст. 4, 5, 7, 13, 32 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо обовязкового планування регуляторних актів при підготовці, розробці та прийнятті Рішення. Також позивач вважає, що оскаржуваним рішенням незаконно встановлено податок у розмірі 3,0 відсотків для фізичних та юридичних осіб, які не мають належним чином оформлених документів на землю, а також незаконно встановлено податок у розмірі 12,0 відсотків для користувачів, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але не можуть мати їх на такому праві. Вважає, що оскаржуване рішення створить нестабільну та протиправну ситуацію щодо оподаткування у місті, негативно вплине на розвиток підприємництва у місті та зруйнує інвестиційну привабливість м. Сєвєродонецька.

В судовому засіданні представник позивача та третіх осіб підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені у позові.

В судовому засіданні представник відповідача присутній не був, надав письмові заперечення проти позову.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 631 від 02 грудня 2014 року було затверджено План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2015 рік.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 252 від 19 травня 2015 року було внесено зміни до Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2015 рік та доповнено перелік проектів регуляторних актів проектом акту «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради».

22 травня 2015 року в газеті «Сєвєродонецькі вісті» № 21 було опубліковано проект рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради».

25 травня 2015 року було складено експертний висновок постійної депутатської комісії Сєвєродонецької міської ради Луганської області стосовно проекту вищевказаного рішення.

Листом голови Державної регуляторної служби України від 02.07.2015 року № 4672/0/20-15 Сєвєродонецьку міську раду Луганської області було повідомлено про те, що пропозиції щодо вдосконалення проекту вищевказаного рішення та аналізу регуляторного впливу відсутні.

10 липня 2015 року в газеті «Сєвєродонецькі вісті» № 28 було опубліковано текст вищевказаного рішення «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради».

Згідно із копією рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» № 4615 від 30.06.2015 року, встановлено з 01.01.2016 року на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради податок на майно в частині плати за землю, та затверджено розміри ставок земельного податку згідно з Положенням про податок на майно, в частині плати за землю (Додаток 1 до цього рішення). Крім того, затверджено Положення про податок на майно, в частині плати за землю (додаток 1 до цього рішення).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу, що оскаржуване рішення вважається позивачем незаконним з огляду на наступні підстави:

- рішення було прийнято з порушенням ст.ст. 4, 5, 7, 13, 32 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо обовязкового планування регуляторних актів при підготовці, розробці та прийнятті рішення;

- оскаржуваним рішенням незаконно встановлено податок у розмірі 3,0 відсотків для фізичних та юридичних осіб, які не мають належним чином оформлених документів на землю

- оскаржуваним рішенням незаконно встановлено податок у розмірі 12,0 відсотків для користувачів, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але не можуть мати їх на такому праві.

Статтею 52 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено повноваження виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради. Зокрема, виконавчий комітет міської ради попередньо розглядає проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів повинен містити визначення видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів та підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів.

Затверджені плани діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, а також зміни до них оприлюднюються у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніш як у десятиденний строк після їх затвердження.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» планування діяльності сільських, селищних, міських, районних у містах, районних та обласних рад з підготовки проектів регуляторних актів здійснюється в рамках підготовки та затвердження планів роботи відповідних рад у порядку, встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та регламентами відповідних рад, з урахуванням вимог частин третьої та четвертої статті 7 цього Закону.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики господарської діяльності» регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Отже, статтею 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики господарської діяльності» визначено вичерпний перелік підстав з яких регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування.

З наведеного вбачається, що виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради було внесено зміни до плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів 19 травня 2015 року, а проект та аналіз регуляторного впливу Рішення Сєвєродонецької міської ради «Про встановлення податку на майно в частині плати за землю на території населених пунктів Сєвєродонецької міської ради» було оприлюднено 22 травня 2015 року, що підтверджується витягом та примірником газети «Сєвєродонецькі Вісті» від 22 травня 2015 року випуск № 21.

Таким чином, Сєвєродонецькою міською радою при плануванні, підготовці, розробці та прийнятті оскаржуваного рішення № 4615 дотримані вимоги чинного законодавства, а підстави з яких оскаржуваний регуляторний акт не може бути прийнято - відсутні, тому твердження позивача в цій частині є необґрунтованими.

Стосовно інших посилань позивача щодо незаконності оскаржуваного рішення суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З огляду на вищевикладені норми КАС України суд приходить до висновку про те, що під час розгляду позову юридичної або фізичної особи про оскарження рішення органу місцевого самоврядування суд має встановити яке саме право, свобода або інтерес позивача були порушені. В разі відсутності таких порушень позов задоволенню не підлягає, що відповідає принципам та завданню адміністративного судочинства.

Із змісту державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 528788 та серії ЯЛ № 647956, а також із місту пояснень представника позивача вбачається, що позивач є власником двох земельних ділянок в межах міста Сєвєродонецька, тобто відноситься до категорії платників земельного податку «власники земельних ділянок, які мають належним чином оформлене право власності на земельну ділянку» і повинен сплачувати податок в розмірі 2,0 % згідно із оскаржуваним рішенням.

Отже, встановлення податку у розмірі 3,0 відсотків для фізичних та юридичних осіб, які не мають належним чином оформлених документів на землю, а також встановлення податку у розмірі 12,0 відсотків для користувачів, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але не можуть мати їх на такому праві, жодним чином не вплинуло на права, свободи або інтереси позивача.

Твердження представника позивача про те, що позивач раніше сплачував 1,0 відсотки податку, а згідно із оскаржуваним рішенням має сплачувати 2,0 відсотки з часу дії рішення, на думку суду не впливають на законність оскаржуваного рішення, адже така зміна розміру податку не порушує норм Закону та відповідає вимогам обґрунтованості, безсторонності, добросовісності, розсудливості, пропорційності, тощо.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову, у звязку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

Посилання представника відповідача на ч. 5 ст. 99 КАС України суд вважає необґрунтованими, адже під час окарження рішень органів місцевого самоврядування нормативно-правового (не індивідуального) характеру діє загальний строк звернення до суду тривалістю шість місяців, який позивачем порушено не було.

Судові витрати, які підлягають розподілу, у справі відсутні, адже у задоволенні позову відмовлено, в той час як відповідач не заявляв про наявність у нього судових витрат, які підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство «Продмашстрой» до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, треті особи Публічне акціонерне товариство «Сєвєродонецький котельно-механічний завод», Товариство з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецький магазин «Олімп».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дні її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 18 травня 2017 року.

Суддя Д.Б. Баронін