Справа № 2-а-798/09/1529
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2011 р.Справа № 2-а-798/09/1529

Категорія:10Головуючий в 1 інстанції: Чебан А.П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Дубчак Ю.В.,

за участю: представника Татарбунарського районного центру зайнятості ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Татарбунарського районного центру зайнятості на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 вересня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Татарбунарського районного центру зайнятості про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання здійснити нарахування та виплату допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Татарбунарського районного центру зайнятості про визнання дій щодо не нарахування допомоги по безробіттю з 28 квітня 2009 року по 29 червня 2009 року протиправними та зобовязання здійснити нарахування та виплату зазначеної допомоги за вказаний період.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відмовляючи у виплаті допомоги відповідач посилався на вимоги ч.3 ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо зменшення впливу світової фінансової кризи на сферу зайнятості населення" від 25 грудня 2008 року № 799-VI.

Однак, відповідно до Рішення КСУ №9-рп/2009 від 28 квітня 2009 року, вказані положення Закону визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 вересня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Суд визнав протиправною бездіяльність Татарбунарського районного центру зайнятості щодо ненарахування позивачу допомоги по безробіттю за період з 28 квітня по 29 червня 2009 року, а також суд зобовязав Татарбунарський районний центр зайнятості здійснити нарахування та виплату допомоги по безробіттю позивачу як особі, звільненій за угодою сторін, за період з 28 квітня 2009 року по 29 червня 2009 року.

Не погоджуючись з постановою суду, Татарбунарським районним центром зайнятості подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Татарбунарського районного центру зайнятості не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 березня 2009 року ОСОБА_2 звільнився з Одеської РД ВАТ "Ерсте Банк" за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпПУ.

Для отримання допомоги по безробіттю він 23 березня 2009 звернувся до Татарбунарського районного центру зайнятості, та 30 березня 2009 року отримав статус безробітного.

На заяву з проханням про перегляд особової справи позивача з метою нарахування та виплати допомоги по безробіттю з 28 квітня 2009 року Татарбунарський районний центр зайнятості надав відмову, що стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, а також з того, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо не нарахування позивачу допомоги по безробіттю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до ст.22 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу. Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Законом України № 799 від 25.12.2008р. "Про внесення змін до деяких законів України щодо зменшення впливу світового фінансової кризи на сферу зайнятості населення", встановлено, що допомога по безробіттю особам, які звільнилися з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін, призначається відповідно до частин першої та другої цієї статті, і її виплата починається з 91-го календарного дня.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України №9-рн/2009 від 28. квітня 2009 року визнані неконституційними положення ч.3 ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо доповнення слів "поважних причин" словами "або за згодою сторін".

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Враховуючи наведене, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанцій стосовно того, що саме з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційним Судом України, тобто з 28 квітня 2009 року відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу допомогу по безробіттю.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Татарбунарського районного центру зайнятості залишити без задоволення, а постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: