Справа № 2-а-204/09/2101
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-204/09/2101

Категорія:10.3.3Головуючий в 1 інстанції: Радченко С.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

розглянувши в поряду письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління прані та соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 17 березня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення (далі УПСЗН) Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, зобов'язання виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років щомісячно, починаючи з 09 липня 2007 року в сумі 6673 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є отримувачем державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку відповідач призначив в 2007 році та проводив нарахування цієї державної допомоги у меншому розмірі чим передбачено Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 17 березня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд поновив пропущений строк для звернення до суду, визнав протиправною бездіяльність УПСЗН Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області щодо не нарахування позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, а також зобов'язав УПСЗН Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно у розмірі 1521,90 грн. В задоволені решти позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Бериславського районного суду УПСЗН Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області подана апеляційна скарга, в якій зазначено, що вказана постанова прийнята при неповному встановленні обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права і тому просить постанову суду скасувати.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

У липні 2007 року ОСОБА_2 призначено та виплачується допомога, в розмірі передбаченому ст.15 ч.1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" з урахуванням Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік".

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, п.14 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено дію статті 12, частини 1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивача згідно до вищезазначеного порядку та розмірі.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 були визнані неконституційним та втратили чинність.

Приймаючи до уваги той факт, що ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" про зупинення дії ст. 12, частини 1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", втратила чинність з 09 липня 2007 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність дій відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Також, пунктом 23 частини Розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" були внесені зміни, які вступили в силу з 01 січня 2008 року і у відповідності до яких, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Тому, враховуючи те, що відповідач в 2008 році виплачував позивачу допомогу у розмірах, встановлених новою редакцією статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", суд прийшов до вірного висновку щодо правомірності його дій.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині перерахунку сплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною, згідно з вимогами Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року

Однак, згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України (у редакції чинній до 07.07.2010р.) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позов до суду був поданий 26 лютого 2009 року. Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав. Доказів поважності пропуску строку, до суду надано не було.

Окрім іншого, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції поновляючи строк звернення позивачу до суду не мотивував своє рішення.

А відповідно до ст. 100 КАС України (у редакції чинній до 07.07.2010р.) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому Кодексом.

Приймаючи до уваги, що відповідач наполягав на відмову у задоволенні позовних вимог на підставі пропуску строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів надходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а за таких обставин, судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області задовольнити.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 17 березня 2009 року скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий:

Судді: