Справа № 408/1050/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року справа №408/1050/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Сухарька М.Г., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника відповідача Горбенка Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Луганській області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 20 березня 2017 року в адміністративній справі №408/1050/17 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції України в Луганській області про визнання неправомірними дій та рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати неправомірним рішення відповідача від 28.12.16 року № 5452/111/22/05-2016 про відмову у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності; визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності; зобов'язати відповідача скласти висновок та прийняти рішення про призначення йому вказаної допомоги шляхом видання наказу про виплату такої допомоги в порядку і розмірі, визначені Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року.

В обґрунтування зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року по 30.06.2016 року - в органах поліції.

12.07.2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

30.06.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), після чого він звернувся до відповідача з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності поліцейського, надавши усі необхідні документи, але відповідач протиправно відмовив у призначенні допомоги.

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 20 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного управління Національної поліції України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції України в Луганській області призначити та виплатити ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності відповідно до вимог статей 97-100 Закону України «Про Національну поліцію».

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що захворювання, внаслідок яких пізніше позивачу встановлено інвалідність, отримани ним у період проходження служби в органах внутрішніх справ. Проте, необхідною умовою отримання допомоги відповідно до ч.1 ст.97 ЗУ «Про Національну поліцію» є визначення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби саме в органах поліції.

Таким чином, позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст..97 ЗУ «Про Національну поліцію». Також позивач не позбавлений можливості отримати одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку №850.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 з 1993 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року до 30 червня 2016 року - в органах поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Луганській області від 29 червня 2016 року № 423 о/с ОСОБА_4 з 30 червня 2016 року звільнено зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). (а.с.19)

Як вбачається з виписки з акту огляду МСЕК №441312 від 12.07.2016 року позивачу з 11 червня 2016 року встановлена 3-я група інвалідності в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням службових обов'язків з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбою із злочинністю (а.с.26)

Позивач звернувся до відповідача з заявою та пакетом документів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності, проте листом від 28.12.2016 року відповідач повернув ОСОБА_4 документи, роз'яснивши, що ст.97 ЗУ «Про Національну поліцію» не передбачено випадків призначення допомоги поліцейським, яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з виконанням службових обов'язків або проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с.17)

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580 від 02.07.2015 року.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач, як особа, яка проходила службу в поліції, втратив працездатність внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби, та був звільнений зі служби в поліції саме через хворобу.

На підставі ч.2 ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Згідно з п.1 р.ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_4 встановлено інвалідність з 11.06.2016 року, а отже саме з цієї дати у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що фактично підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги стало те, що за позицією відповідача, захворювання ОСОБА_4 пов'язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції, в зв'язку з чим, відповідач вказував на те, що виплата одноразової грошової допомоги не можлива на підставі ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 163/28293 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

При цьому, наказом МВС України від 12.09.2016 № 196 «Про внесення змін до Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» внесені зміни в Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» від 29.01.2016 № 163/28293.

Так, зокрема, пункт 5 розділу 1 доповнено підпунктом 4, в якому визначено терміни та зазначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: «повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ».

Як вже зазначено вище, позивач отримав захворювання під час проходження служби в органах внутрішніх справ, про що свідчать свідоцтво про хворобу №95 від 23.06.2016 року, акт розслідування нещасного випадку, що стався 23.01.1999 року від 07.05.2010 року копії яких наявні у матеріалах справи (а.с.20-21, 28-33)

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 ЗУ «Про Національну поліцію», одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції.

В силу положень пп. «в» п. 4 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію», розміри одноразової грошової допомоги поліцейським визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

На підставі викладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_4

Судова колегія не приймає доводи апелянта, що позивач може отримати допомогу на підставі Порядку №850, а за ст.97 ЗУ «Про Національну поліцію» позивач не набув право на отримання допомоги, оскільки інвалідність визначена внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, - з огляду на наступне.

Так, постановою КМУ від 12.05.2007 року №707 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції.

Постановою КМУ від 21.10.2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Отже, дія затверджених цими Постановами Порядків поширюється на працівників міліції.

В той же час встановлені обставини справи свідчать, що на час встановлення позивачу інвалідності він проходив службу в поліції, звільнено позивача зі служби в поліції. Тобто, на час виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, він був поліцейським, а не працівником міліції, тому посилання відповідача на положення вказаних постанов КМУ є безпідставними.

Крім цього, наказом МВС України №916 від 12 вересня 2016 року внесено зміни до Порядку № 4, відповідно до яких пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4.

На підставі пп.4 п.5 розділу I Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, зокрема, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, на теперішній час і Порядок №4 визначає таку підставу для призначення одноразової грошової допомоги як втрата працездатності поліцейського, пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Луганській області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 20 березня 2017 року в адміністративній справі №408/1050/17 - залишити без задоволення.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 20 березня 2017 року в адміністративній справі №408/1050/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 23 травня 2017 року.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді М.Г. Сухарьок

Л.В. Ястребова