Справа № 815/1666/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1666/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання - Белінського Г.В.;

позивача - ОСОБА_1 за паспортом,

представника відповідача - Телеги О.Ф., за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним рішення про відмову та зобов'язання розглянути клопотання та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства,-

СУТЬ СПОРУ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській в якому позивач просила:

-визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Дергеокадастру в Одеській області, викладене в листі від 06.01.2017 року № Т-19105/0-85/6-17 «Про розгляд клопотання», про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області;

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.11.2016 року та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населених пунктів).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населених пунктів). Однак, за результатами розгляду вказаного клопотання відповідач відмовив у наданні дозволу.

Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населених пунктів) прийняте всупереч вимог чинного законодавства.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві (а.с.5-14).

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у запереченні на адміністративний позов (а.с.61-66).

В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначила, що з метою уникнення порушень вимог законодавства Головне управління при вирішенні питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності керується виключно нормами права

Також, представник відповідача зазначила, що позивачу відмовлено на законних підставах, у чинному законодавстві України є обмеження щодо передачі у користуванні земельної ділянки віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Наказом Головного управління від 03.01.2017 року №1 «Про доповнення переліку земельних ділянок» було доповнено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами і до якого включена земельна ділянка, яку просила позивач безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населених пунктів) (а.с.18).

За результатами розгляду клопотання позивач отримав лист від 06.01.2017 року № Т-19105/0-85/6-17 з відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населених пунктів) (а.с.15).

В листі - відмові 06.01.2017 року № Т-19105/0-85/6-17 зазначено, що відповідно до доручення Віце-премєр-міністра України -міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. №37732/0/1-14 від 08.10.2014р. та наказу Держземагентства України №328 від 15.10.2014р. "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014" Головним управлінням Держземагентства в Одеській області наказом №77 від 18.09.2014р., із змінами від 03.01.2017 року №1, затверджено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, і до якого включено земельну ділянку, що вказана у заяві ОСОБА_1

До вказаних правовідносин суд застосовує такі норми права.

Земельні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Головне управління діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, яке затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308.

Згідно з п.6. ст.118 Земельного кодексу України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з вимогами чинного земельного законодавства повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Одеської області з 01.01.2013 року покладені на Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

Статтею 134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі, з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (ч.2 ст.135 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЗК України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Згідно з ч.2 ст. 136 ЗК України добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Відповідно до ч.3 ст. 136 ЗК України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Суд зауважує, що з вищезазначених законодавчих приписів вбачається, що наявність у чинному законодавстві України обмежень щодо передачі у користування земельної ділянки, віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1 від 03.01.2017р. "Про доповнення переліку земельних ділянок" перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами згідно Додатку № 1(а.с.46-49), затвердженого наказом № 77 від 18.09.2014року (а.с.23), було доповнено земельними ділянками, визначеними Додатком № 1 цього наказу, до якого, зокрема, включено земельну ділянку площею орієнтовною 17,00 на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Таким чином, на момент надання Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області відповіді позивачу дану земельну ділянку вже було включено до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, а тому встановлені обставини свідчать про обґрунтованість посилань відповідача - суб'єкта владних повноважень на положення ч.3 ст.136 ЗК України, як на підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зазначені накази на підставі, яких земельна ділянка, розташована в адміністративних межах Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населених пунктів) включена для продажу прав на них на земельних торгах є чинними.

При порівнянні документації землеустрою щодо місця розташування земельної ділянки (а.с.19, 79) суд встановив, що земельна ділянка площею 2,00 га на яку претендує позивач входить у земельний масив, право оренди на який виставлено на торги.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що розглядаючи питання про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (за межами населених пунктів) відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

В силу положень ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд робить висновок що позовні вимоги ОСОБА_1 не належать до задоволення, оскільки відповідач на законних підставах відмовив у наданні дозволу.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 86, 94,128, 159-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 22.05.2017 року.

Суддя О.Я. Бойко

У задоволенні адміністративного позову відмовити

22 травня 2017 року.