Справа № 225/5652/16-а
Суддя: Мигалевич В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/225/36/2017
Справа 225/5652/16-а
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.,

за участю

секретаря - Голубової О.О.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду м. Торецька адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Торецьк Донецької області про визнання дій неправомірними та зміну постанови, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними та зміну постанови.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 08 лютого 2017 року закрито провадження у справі в звязку з непідвідомчістю спору суду адміністративної юрисдикції. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року, ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 08 лютого 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував у трудових правовідносинах з ДП «Дзержинськвугілля» більше 30 років, по 31.12.2015 року включно. 29.12.2015 року у нього було встановлено низку професійних захворювань. Вказує, що згідно акту від 17.01.2016 року розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, встановлено, що його захворювання повязані з роботою в умовах впливу шкідливих умов праці. Також позивач зазначає, що 02.02.2016 року він звернувся до відповідача з вимогою про призначення страхових виплат. Постановою відповідача від 29.02.2016 року за № 0515/8019/8019/3 йому призначені щомісячні страхові виплати у розмірі 1650,82 грн. Позивач також вказує, що він не погодився з розміром призначених щомісячних страхових виплат з підстав не включення у період, за який здійснено розрахунок середньої заробітної плати, періоду часу з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року. У звязку із цим, він звернувся до відповідача із заявою про розяснення порядку розрахунку середньої заробітної плати, на що отримав відповідь, що розрахунковим періодом, за який розраховується його середня заробітна плата є 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.12.2014 року по 30.11.2015 року. Вважає, що відповідачем порушено його права, оскільки сума щомісячних страхових виплат повинна розраховуватися виходячи з його середньої заробітної плати за період 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року включно.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення, які відповідають змісту позову. Просив суд:

Визнати дії начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області при визначенні розміру страхових виплат ОСОБА_1 протиправними;

Визнати незаконною та змінити постанову начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області від 29.02.2016 року про призначення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1;

Зобовязати відповідача провести перерахунок суми щомісячних страхових виплат ОСОБА_1, виходячи з його середньої заробітної плати за період 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року включно;

Зобовязати відповідача прийняти постанову про призначення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 02.02.2016 року, виходячи з його заробітної плати за період 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року включно.

Представник відповідача за довіреністю (а. с. 25, 58) ОСОБА_2 Надав до суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-ХІV (у редакції від 28.12.2014 р.), сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Згідно ч. 9 ст. 42 цього Закону середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у звязку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 «Порядку нарахування середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням» затвердженого Постановою кабінету міністрів України від 26.09.2001 р. № 1261 (в редакції від 26.06.2015 р.), середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообовязкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості. Згідно п. 11 цього Порядку розрахунковим періодом, за який нараховується заробітні плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Представник відповідача також послався на п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266, зазначивши, що цією нормою надано право Міністерству соціальної політики давати розяснення щодо застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Також вказав, що згідно листа виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 10.05.2011 р. № 245-08-2, фахівці Міністерства соціальної політики надали розяснення, що навіть якщо застрахована особа звільнилася в останній день місяця (30 або 31 числа) цей місяць не включається до розрахункового періоду.

Крім того, представник відповідача у письмових запереченнях зазначив, що 14.01.2016 р. був складений ОСОБА_2 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 щодо ОСОБА_1.

Згідно витягу з акту МСЕК від 16.02.2016 р. ОСОБА_1 первинно було встановлено 40 відсотків втрати працездатності за сукупністю з 02.02.2016 р.

На підставі вищевикладеного законодавства, відділенням Фонду у місті Торецьк, було визначено розрахунковий період, за який була нарахована середня заробітна плата ОСОБА_3 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.12.2014 р. по 30.11.2015 р.

Постановою відділення Фонду у місті Торецьк № 0515/8019/8019/3 від 29.02.2016 р. ОСОБА_1 були призначені щомісячні страхові виплати у розмірі 1650.82 грн. В подальшому, з урахуванням корегування, відділенням Фонду у місті Торецьк було проведено перерахунок страхових виплат ОСОБА_1 На теперішній час сума щомісячні страхові виплат ОСОБА_1 складає 3383,5 9 грн.

Страхові виплати ОСОБА_1 здійснюються відділенням Фонду у місті Торецьк своєчасно і в повному обсязі, ніякої заборгованості перед ним у відділення Фонду у місті Торецьк немає.

У судовому засіданні представник відповідача заперечення проти позову підтримав, дав пояснення, які відповідають змісту заперечень. Просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових правовідносинах з ДП «Дзержинськвугілля». Зокрема, працював на посаді гірник очисного забою підземний з 25.10.2013 р. по 31.12.2015 року (а. с. 13). Крім того, згідно довідки про індивідуальні відомості про застраховану особу, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП «Дзержинськвугілля» по 31.12.2015 р. включно. (а. с. 29).

14.01.2016 р. був складений ОСОБА_2 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 щодо ОСОБА_1 (а. с. 17). Згідно витягу з акту МСЕК від 16.02.2016 р. ОСОБА_1 первинно було встановлено 40 відсотків втрати працездатності за сукупністю з 02.02.2016 р. (а. с. 12). Відділенням Фонду у місті Дзержинськ, було визначено розрахунковий період, за який була нарахована середня заробітна плата ОСОБА_3 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.12.2014 р. по 30.11.2015 р. Постановою відділення Фонду у місті Дзержинськ № 0515/8019/8019/3 від 29.02.2016 р. ОСОБА_1 були призначені щомісячні страхові виплати у розмірі 1650.82 грн. (а. с. 27). У подальшому, з урахуванням корегування, відділенням Фонду у місті Торецьк було проведено перерахунок страхових виплат ОСОБА_1 На теперішній час сума щомісячні страхові виплат ОСОБА_1 складає 3383,59 грн. Страхові виплати ОСОБА_1 здійснюються відділенням Фонду у місті Торецьк своєчасно і в повному обсязі, ніякої заборгованості перед ним у відділення Фонду у місті Торецьк немає. ОСОБА_1 не погодився з розміром призначених щомісячних страхових виплат з підстав не включення у період, за який здійснено розрахунок середньої заробітної плати, періоду часу з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року. У звязку із цим, він звернувся до відповідача із заявою про розяснення порядку розрахунку середньої заробітної плати, на що отримав відповідь, що розрахунковим періодом, за який розраховується його середня заробітна плата є 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.12.2014 року по 30.11.2015 року. (а .с. 7-11). Ці обставини не заперечувалися сторонами.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV (у редакції від 28.12.2014 р.), робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя. Щомісячна страхова виплата не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя.

У відповідності до ч. 9 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у звязку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

П. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням затвердженому постановою Кабінету Міністрів України

від 26 вересня 2001 р. № 1266 в редакції постанови Кабінету Міністрів України

від 26 червня 2015 р. № 439 визначено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообовязкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, повязаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у звязку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).

Згідно п. 11 зазначеного Порядку, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

П. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266 Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням Міністерству соціальної політики надано право давати роз'яснення щодо застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

У відповідності до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці, Міністерства соціального захисту населення та Міністерства юстиції України від 29.07.93 № 58, днем звільнення вважається останній день роботи.

Суд погоджується із доводами позивача відносно того, що він перебував у трудових відносинах з ДП «Дзержинськвугілля» по 31.12.2015 р. включно, й, відповідно щомісячні страхові виплати повинні призначатися виходячи з розрахунку середньої заробітної плати за період часу 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року включно. При цьому, суд не може погодитися із доводами представника відповідача стосовно застосування при визначенні спірного періоду розрахунку середньої заробітної плати розяснень, які містяться у листі виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 10.05.2011 р. № 245-08-2 (а. с. 81, 82), оскільки, цей лист не містить положення нормативного характеру, а є таким, що має розяснювальний характер. Крім того, зі змісту цього листа вбачається, що до розрахункового періоду не включається місяць, у останній день якого, застрахована особа не працювала. Матеріалами справи підтверджена та обставина, що позивач працював з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року включно, отже, виконував свої трудові обовязки повний місяць.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області із заявою про призначення йому страхових виплат. Постановою від 29.02.2016 року за № 0515/8019/8019/3 йому призначені щомісячні страхові виплати у розмірі 1650,82 грн. з розрахунку середньої заробітної плати за період часу 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.12.2014 року по 30.11.2015 року. ОСОБА_1 не погодився з розміром призначених щомісячних страхових виплат з підстав не включення у період, за який здійснено розрахунок середньої заробітної плати, періоду часу з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року. У звязку із цим, він звернувся до відповідача із заявою про розяснення порядку розрахунку середньої заробітної плати, на що отримав відповідь, що розрахунковим періодом, за який розраховується його середня заробітна плата є 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.12.2014 року по 30.11.2015 року.

Отже, оскільки щомісячні страхові виплати позивачу були призначені, виходячи з розрахунку середньої заробітної плати за період часу 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.12.2014 року по 30.11.2015 року, а повинні були призначатися виходячи з розрахунку середньої заробітної плати за період часу 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року включно, судом встановлено, що мали місце порушення прав позивача у сфері публічно-правових відносин, тому суд приходить до переконання, що відповідач діяв не в межах норм і правил, встановлених законодавством.

Суд приходить до висновку як про те, що дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області стосовно призначення щомісячних страхових виплат позивачу, які вчинені з порушенням Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 р. № 439, є протиправними та необґрунтованими, так і про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 18, 69, 71, 94, 98, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Торецьк Донецької області про визнання дій неправомірними та зміну постанови задовольнити.

Визнати дії начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області при визначенні розміру страхових виплат ОСОБА_1 протиправними.

Визнати незаконною та скасувати постанову начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дзержинську Донецької області від 29.02.2016 року про призначення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1.

Зобовязати начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Торецьк Донецької області провести перерахунок суми щомісячних страхових виплат ОСОБА_1, виходячи з його середньої заробітної плати за період 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року включно.

Зобовязати начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Торецьк Донецької області прийняти постанову про призначення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 02.02.2016 року, виходячи з його заробітної плати за період 12 календарних місяців за місцем роботи з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року включно.

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: