Справа № 523/16120/16-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/16120/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Аліна С.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання неправомірними дій, рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, щодо відмови у призначенні йому пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»; визнати протиправним та скасувати рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 06.10.2016 року №125; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку, без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, починаючи з 27.09.2016 р.-з дня звернення за пенсією; стягнути з управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, а саме з державного бюджету на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. позивач має право на отримання пенсії за вислугу років. Вважає дії відповідача, щодо відмови у призначенні йому пенсії неправомірними та такими, що порушують його гарантовані Конституцією України права на пенсійне забезпечення.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах у повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до додатку до диплома спеціаліста серії СК №10497833 Одеської національної юридичної академії, ОСОБА_1 в період з 01.09.1993 року по 30 червня 1998 року навчався в Одеській національній юридичній академії за спеціальністю «Правознавство» (а.с.15).

Відповідно до диплому серії СК №10497833 від 30.06.1998 року, ОСОБА_1 закінчив Одеську національну юридичну академію за спеціальністю «Правознавство» (а.с.14).

Відповідно до трудової книжки БТ-ІІ №2710475, яка заведена 03.03.1998 року, ОСОБА_1 в період з в період з 01.09.1993 року по 30 червня 1998 року навчався в Одеській національній юридичній академії за спеціальністю «Правознавство», в період з 03.03.1998 року по даний час працює в органах прокуратури (а.с.16-17)

Відповідно до письмової довідки прокуратури Одеської області від 26.09.2016 №558, ОСОБА_1 працював на посаді прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 і сума заробітної плати для нарахування пенсії складає 14 125 грн. 01 копійок (а.с.42).

Відповідно до рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 06.10.2016 №125 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за вислугою років згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII з 01.06.2015 спеціальні пенсії призначаються (перераховуються) на загальних підставах (а.с.19-20).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Звертаючись до відповідача із заявою, ОСОБА_1 просив призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-XII, відповідно до положень якої прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80% від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Однак, з 15.07.2015 зазначені приписи ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратили чинність, у зв'язку із набранням чинності нового Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.

Зважаючи на ту обставину, що на час звернення позивача до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії, а саме, 27.09.2016, питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури визначались вже згідно положень нового Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, тому наявність у позивача права на таке пенсійне забезпечення має вирішуватись у відповідності до приписів чинної на той час ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014.

Так, відповідно до ч.8 ст.86 Закону №1697-VII право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Згідно з ч.6 цієї статті, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Частинами першою та другою статті 86 Закону №1697-VII встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, стаж роботи позивача в органах прокуратури на момент звернення до відповідача із заявою, склав 15 років 05 місяців 01 день.

Враховуючи вищезазначені положення ст.86 Закону №1697-VII, колегія суддів приходить до висновку, що стаж роботи ОСОБА_1 в органах прокуратури на час його звернення до відповідача є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років згідно Закону №1697-VII.

Що стосується доводів позивача стосовно того, що пенсія йому має бути призначена згідно ст.50-1 Закону № 1789-XII, то колегія суддів вважає їх помилковими, оскільки за приписами ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, щодо правомірності дій відповідача, оскільки він прийняв вмотивоване та законне рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику прокуратури.

Отже, з урахуванням норм діючого законодавства та обставин справи, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про неправомірність дій, протиправність рішення відповідача та зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та призначення пенсії за вислугу років згідно із ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016 року скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання неправомірними дій, рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик