Справа № 725/1583/17
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1583/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А. за участю

секретаря: Слободян В.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Рачук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Посилався на те, що 31.03.2017 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0365/UA408020/17, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1799310 грн. 54 коп.

Вказаною постановою було встановлено, що 08.03.2017 року о 17 год. 20 хв. в зону митного контролю, в напрямку виїзду з митної території України до Румунії пункту пропуску «Порубне-Сірет» в'їхав автомобіль марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_3 До митного контролю ОСОБА_3 подав паспорт громадянина Румунії НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу F80756 та надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору».

Під час внесення інформації до автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» було встановлено, що ОСОБА_3 18.09.2016 року при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 подав паспорт громадянина Румунії OSTROVSCHII CONSTANTIN НОМЕР_2, виданий 18.07.2016 року та заявив митний режим «Тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1-го року». При проведенні митних формальностей, зокрема огляду транспортного засобу, ОСОБА_3 пред'явив органу фіскальної служби закордонний паспорт громадянина України на своє ім'я НОМЕР_3, виданий 15.06.2011 року УВС 7301.

Із постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам події та була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.

Також, позивач посилався на те, що ним було виконано усі необхідні дії, що передбачені нормами митного законодавства. На його думку, наявність у громадянина України, паспорта громадянина Румунії та надання його при перетині митного кордону у відповідності до вимог чинного законодавства України, не утворює собою складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 вказував на те, що визначений оскаржуваною постановою розмір несплачених митних платежів є безпідставним, оскільки вартість транспортного засобу та розмір митних платежів було визначено на підставі службової записки від 23.03.2017 року, що не відповідає вимогам ст.65,66 МК України. У даному випадку, враховуючи те, що документи на придбання транспортного засобу із зазначенням його вартості відсутні, а тому визначення митної вартості автомобіля могло бути здійснене лише шляхом проведення експертного дослідження, що відповідачем зроблено не було.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0365/UA408020/17, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Пояснила, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону. Просила відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 08.03.2017 року старшим державним інспектором ВМО пункту пропуску «Порубне-Сірет» митного посту «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №0365/UA408020/17 (а.с.7-8а).

Як вбачається із змісту протоколу, інспектором було виявлено порушення: 08.03.2017 року о 17 год. 20 хв. в зону митного контролю, в напрямку виїзду з митної території України до Румунії пункту пропуску «Порубне-Сірет» в'їхав автомобіль марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_3 До митного контролю ОСОБА_3 подав паспорт громадянина Румунії НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу F80756 та надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору».

Під час внесення інформації до автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» було встановлено, що ОСОБА_3 18.09.2016 року при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 подав паспорт громадянина Румунії OSTROVSCHII CONSTANTIN НОМЕР_2, виданий 18.07.2016 року та заявив митний режим «Тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1-го року». При проведенні митних формальностей, зокрема огляду транспортного засобу, ОСОБА_3 пред'явив органу фіскальної служби закордонний паспорт громадянина України на своє ім'я НОМЕР_3, виданий 15.06.2011 року УВС 7301.

Згідно поданого до митного контролю закордонного паспорта, виданого органами Румунії НОМЕР_2 18.07.2016 року на ім'я OSTROVSCHII CONSTANTIN та пред'явленого під час проведення митних формальностей закордонного паспорта громадянина України ОСОБА_3 серії НОМЕР_3, виданого 15.07.2017 року УВС 7301, є однією і тією ж особою.

Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента».

Постановою по справі про порушення митних правил №0365/UA408020/17 від 31.03.2017 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 1799310 грн. 54 коп. (а.с.17-19).

За змістом ст.485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином обов'язковим елементом складу правопорушення є інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 надав паспорт громадянина Румунії.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, Закону України від 21.01.1994року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні відповіді Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 17.03.2017 року, ОСОБА_3 користується двома паспортами громадянина України та значиться зареєстрованим в м.Чернівці вул. Ромашкова, 5. З заявою про отримання дозволу на виїзд з України на постійне місце проживання не звертався.

Таким чином, оскільки у позивача, станом на 18.09.2016 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, у даному випадку позивач при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

Разом із тим, суд враховує положення ч.1 ст.489 МК України, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту не сплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Так, за змістом п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Доводи представника позивача щодо відсутності підстав поміщення товару до митного режиму імпорту суд відхиляє, оскільки ОСОБА_3 є резидентом України та при ввезенні транспортного засобу на митну територію України зобов'язаний був сплатити всі митні платежі, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч.3 ст.380 МК України).

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу Українивизначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантомз метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексуза основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товарибули продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарівне може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, матеріали справи про порушення митних правил №0365/UA408020/17 не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_3

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №84/2470-20-01/17 від 23.03.2017 року.

Як вбачається із змісту дослідженої у судовому засіданні службової записки, митну вартість автомобілю марки «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 було визначено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, акту проведення його огляду та інформації електронного каталогу. Зазначені у ній відомості є орієнтовними.

Таким чином, митну вартість товару було визначено не на підставі основного методу, тобто за ціною договору, а шляхом застосування другорядних методів.

Однак при цьому, всупереч положенням ч.4 ст.57 Кодексу, митним органом не було проведено консультацій із ОСОБА_3 та не запропоновано здійснити обмін наявною інформацію. Матеріали справи про порушення митних правил будь-яких доказів на спростування зазначених обставин не містять.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відомості зазначені у службовій записці є інформативними і не можуть бути повністю достовірними.

При вирішенні питання про відповідність вимогам Закону призначеного стягнення за вчинене порушення суд враховує положення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Зокрема, у рішенні Європейського суду від 27.11.2008 року у справі «Ісмаїлов проти України», Суд встановив, що оцінюючи докази, Суд, як правило, застосовує критерії

доведення "поза розумним сумнівом" (див. "Ірландія проти Сполученого Королівства",). Однак таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у даній справі уповноваженим органом не було дотримано критерію доведення "поза розумним сумнівом".

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єктом владних повноважень не було доведено правомірності свого рішення, внаслідок чого не було спростовано твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 395 Митного кодексу України визначено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є необ'єктивність або неповнота провадження у справі, неправильна кваліфікація вчиненого правопорушення, накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що постанова №0365/UA408020/17 від 31.03.2017 року винесена Чернівецькою митницею ДФС передчасно, без з'ясування усіх необхідних для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності обставин, а тому вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.49,50,51, 383, 395, 485 МК України, ст.ст. 3, 6, 8, 9, 10, 11, 70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0365/UA408020/17 від 31.03.2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А.