Справа № 824/115/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/115/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого Левицького В.К.

суддів Григораша В.О., Лелюка О.П.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідачів - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області, Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування відмов, зобовязання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 06.02.2017 р. №14/ц/24-13-04-18, від 15.02.2017 р. №32/ц/24-13-04-18, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та проведенні виплати одноразової грошової допомоги;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 03.04.2017 р. №4618/ц/99-99-04-04-02-14 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та проведенні виплати одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Чернівецькій області та Державну фіскальну службу України прийняти рішення про призначення та проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 21.10.2015 р. № 850.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у звязку із здобутим захворюванням в період проходження служби в податковій міліції, йому було встановлено інвалідність 3 групи, а тому відповідачі неправомірно відмовили йому в призначенні і виплаті відповідної одноразової грошової допомоги

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Державна фіскальна служба України (далі відповідач 1) не погоджуючись із позовними вимогами надало суду письмові заперечення в яких зазначала, що 07.11.2015 р. втратив чинність Закон України Про міліцію, а Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції та Закон України Про Національну поліцію не поширюється на працівників податкової поліції. Вважає, що для проведення розрахунків та виплати одноразової грошової допомоги позивачу згідно з цими нормативно-правовими актами у відповідача немає підстав.

Головне управління ДФС України у Чернівецькій області (далі відповідач 2) не погоджуючись із позовними вимогами також надав до суду письмові заперечення, в яких вказував, що після втрати чинності Закону України Про міліцію проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після вказаної дати, законні підстави відсутні. Розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення відповідних змін до Податкового кодексу України або прийняття нового нормативно-правового акта.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 06.12.2000 р. прийнятий на службу в податкову міліцію, звільнений з якої 09.12.2016 р., що підтверджується записами в трудовій книжці серії БТ 1 №7855995 (а.с. 12).

Так, наказом Головного управлінням ДФС у Чернівецькій області від 09.12.2016 р. №263-о звільнено з податкової міліції за п. 65 п.п. б (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу викриття кримінальних правопорушень в митній сфері оперативного управління Головного управління ДФС у Чернівецькій області підполковника податкової міліції ОСОБА_1 з 09.12.2016 р. (а.с. 13).

30.01.2017 р. позивач звернувся до Головного управління ДФС у Чернівецькій області із заявою (рапортом) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у звязку з тим що йому встановлено третю групу інвалідності по захворюванню повязаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ (податкової міліції) на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу викриття кримінальних правопорушень у митній сфері оперативного управління Головного управління ДФС у Чернівецькій області, на підставі постанови Кабінету ОСОБА_4 України від 21.10.2015 р. №850 (а.с. 18).

До вказаної заяви позивачем додано: довідку МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого від 13.12.2016 р. серія 10ААА№007457; копію довідки МСЕК до акта огляду медико-соціальною комісією від 13.12.2016 р. серія 12 ААА №240867; копію свідоцтва про хворобу від 08.12.2016 р. видану військово лікарською комісією ДУ ТМО МВС України по Чернівецькій області, копію паспорта та копію ідентифікаційного коду.

Розглянувши вказану заяву Головне управління ДФС у Чернівецькій області листом від 06.02.2017 р. №14/9/24-13-04-18 повідомило позивача, що відповідно до Закону України Про Національну поліцію Закон України Про міліцію втратив чинність, тому відсутні підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у звязку з встановленням групи інвалідності та втратою працездатності колишнім працівником податкової міліції (а.с. 19).

Як вбачається із матеріалів справи, 13.02.2017 р. позивач повторно звертався до відповідача 2 про виплату одноразової грошової допомоги, однак листом від 15.02.2017 р. №32/ц/24-13-04-18 йому відмовлено в задоволенні заяви.

01.03.2017 р. позивач звернувся із скаргою до Державної фіскальної служби України, в якій просив розглянути питання, щодо призначення та виплати йому грошової допомоги, у звязку із встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 21.10.2015 р. №850 (а.с. 47).

03.04.2017 р. Державна фіскальна служба України розглянувши скаргу позивача розяснила, що виплата одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції здійснювалась підрозділом, у якому проходив службу працівник податкової міліції. Також повідомлено, що працівники податкової міліції проходять службу у складі Державної фіскальної служби України і не належать до органів внутрішніх справ. На сьогодні проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано (а.с. 76).

Оскільки одноразова грошова допомога у звязку із отриманням інвалідності не призначена, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з таких міркувань.

Відповідно до п. 356.1 ст.356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно із ч. 6 та 7 ст. 23 Закону України Про міліцію від 20.12.1990 р. № 565-XII (далі Закон № 565-XII, з наступними змінами та доповненнями внесеними Законом № 208-VIII від 13.02.2015 р.) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом ОСОБА_4 України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом ОСОБА_4 України. При цьому розмір одноразової грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.Постановою Кабінету ОСОБА_4 України №850 від 21.10.2015 р. затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.п. 2 та 3 п. 3 Порядку №850 Грошова допомога призначається і виплачується у разі:

установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи;

часткової втрати працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальними експертними комісіями, - у розмірі, що визначається у відсотках 100-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності. При цьому розмір грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб.

Згідно п. 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у звязку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного звязку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не повязане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, імя та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сімї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно п. 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів

Пунктом 12 Порядку №850 визначено, що у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності особі начальницького складу органів внутрішніх справ, звільненій із служби в органах внутрішніх справ, яка на день установлення інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності або на день її звільнення із служби в органах внутрішніх справ обіймала посаду в державному органі, установі, організації із залишенням у кадрах МВС, виплата грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів тих державних органів, установ, організацій, до яких вона була відряджена.

Вищезазначеною постановою також установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України № 208-VIII від 13.02.2015 р. Про внесення змін до статті 23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фінансовій інспекції України та її територіальних органах, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.07.2013 р. № 707, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.08.2013 р. за № 1467/23999 (далі Порядок №707).

Таким чином, призначення одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до Порядку № 707 можливе лише за умови, що він мав право на отримання такої допомоги до 12.03.2015 р. (дата набрання чинності Закону № 208-VIII від 13.02.2015 р.).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №276 від 08.12.2016 р., військово лікарська комісія ДУ "ТМО МВС України по Чернівецькій області" здійснила медичний огляд позивача та встановила, що у нього наявне захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 16).

Згідно висновків медико-соціальних експертних комісій про умови і характер праці інвалідів, позивачу 13.12.2016 р. на підставі акта огляду МСЕК №382 видано довідку серії 12ААА №240867, про встановлення ІІІ групи інвалідності, захворювання пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 15).

Також довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серії 10ААА №007457 підтверджено, що ступінь втрати професійної працездатності позивача у відсотках становить 40 % (а.с. 14).

В судовому засіданні наведені обставини сторонами не заперечувалось.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.12.2016 р. позивачу встановлено інвалідність 3 групи, яка повязана із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Оскільки інвалідність встановлено після 12.03.2015 р. у період чинності ст. 23 Закону № 565-XII, тому розмір допомоги має бути визначений у відповідності із вказаним Законом.

Крім того, суд звертає увагу, що Закон № 565-XII втратив чинність 07.11.2015 р. у зв'язку з набранням чинності Закону України Про Національну поліцію № 580-VIII від 02.07.2015 р.(далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей від 23.12.2015 р. №900-VIII внесено зміни, зокрема, в п.15 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII, згідно яких право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580, а саме за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

З аналізу наведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених ст. 23 Законом № 565-XII, а тому відповідачі протиправно відмовили позивачу в призначенні та проведенні виплати одноразової грошової допомоги. Відтак, відмови відповідачів, оформлені листами від 06.02.2017 р. №14/ц/24-13-04-18, від 15.02.2017 р. №32/ц/24-13-04-18 та від 03.04.2017 р. №4618/ц/99-99-04-04-02-14 щодо відмови позивачу у призначенні та проведенні виплати одноразової грошової допомоги, суд визнає протиправними та скасовує.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання Головне управління ДФС у Чернівецькій області та Державну фіскальну службу України прийняти рішення про призначення та проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 21.10.2015 р. № 850, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у ході розгляду справи, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням того способу захисту порушеного права, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачі 1 та 2 взагалі не розглядали подані позивачем заяви щодо призначення одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності.

З огляду на вищенаведене та встановлені по справі обставини, суд вважає, що вимоги позивача про зобов'язання Головного управління ДФС у Чернівецькій області та Державну фіскальну службу України прийняти рішення про призначення та проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 21.10.2015 р. № 850 є невірно обраним способом захисту порушеного права, оскільки належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання відповідачів повторно розглянути заяви ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції та за результатами розгляду прийняти мотивовані рішення.

При цьому, суд враховує, що згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_4 Європи № Я(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення ч. 2 ст. 162 КАС України адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідачів прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у звязку з інвалідністю, що настала у період проходження служби в податковій міліції, оскільки не може підміняти органи державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цих органів державної влади. Також, суд не може давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції таких суб'єктів владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених їм повноважень законодавцем.

Враховуючи вищевикладене, суд зобов'язує Головне управління ДФС у Чернівецькій області та Державну фіскальну службу України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 30.01.2017 р., 13.02.2017 р. та 01.03.2017 р. щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 21.10.2015 р. № 850 та за результатами розгляду прийняти мотивовані рішення.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не довели належними засобами доказування правомірність вчинених дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2560,00 грн., що підтверджується квитанціями №38 від 20.02.2017 р., №103 від 28.02.2017 р., №45 та №46 від 26.04.2017 р.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 2560,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 158, 160 - 163 та 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління ДФС у Чернівецькій області, оформлену листами від 06.02.2017 р. №14/ц/24-13-04-18 та від 15.02.2017 р. №32/ц/24-13-04-18, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та проведенні виплати одноразової грошової допомоги.

3. Визнати протиправною та скасувати відмову Державної фіскальної служби України, оформлену листом від 03.04.2017 р. №4618/ц/99-99-04-04-02-14, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та проведенні виплати одноразової грошової допомоги.

4. Зобов'язати Головне управління ДФС у Чернівецькій області та Державну фіскальну службу України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 30.01.2017 р., 13.02.2017 р. та 01.03.2017 р. щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 21.10.2015 р. № 850 та за результатами розгляду прийняти мотивовані рішення.

5. Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 1280,00 грн.

6. Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 1280,00 грн.

У відповідності до ст. ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно ст. 254 КАС України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий В.К. Левицький

Судді В.О. Григораш

ОСОБА_5

Постанова в повному обсязі складена 16 травня 2017 р.