Справа № 826/25460/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 травня 2017 року № 826/25460/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.05.2015 № ,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.05.2015 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс протиправне податкове повідомлення-рішення від 14.05.2015 № , яким донарахував позивачу грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, оскільки ОСОБА_1, дійсно здійснюючи продаж інвестиційного активу на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Буйфіш Холдінгс» від 11.12.2013, укладеному з ОСОБА_2, отримала інвестиційний дохід, але в сумі 899,77 грн., оскільки було продано частку в розмірі 1,95% статутного капіталу, що складає 218623,28 грн. за суму 219523,04 грн. У зв'язку з чим, позивачем було подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік із додатком 3 та сплачено податок на доходи фізичних осіб в розмірі 135,00 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, своєї позиції щодо позовних вимог суду не повідомив, жодних доказів на підтвердження правомірності податкового повідомлення-рішення від 14.05.2015 № та спростувань тверджень позивача не надав.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 19.03.2015 по 25.03.2015 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства з питання повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб від доходів отриманих у вигляді інвестиційного прибутку ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено акт від 27.03.2015 №492/17-01/НОМЕР_2, яким встановлені порушення статті 36, статті 138, статті 176, пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненням, що призвело до заниження платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб з доходу отриманого, як інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами за 2013 рік у розмірі 73948,29 грн.

На підставі акта перевірки від 27.03.2015 №492/17-01/НОМЕР_2 відповідачем прийняте податкове повідомлення - рішення від 14.05.2015 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 92 435,36 грн., у тому числі за основним платежем - 73 948,29 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 18 487,07 грн.

ОСОБА_1, не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням від 14.05.2015 № , вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулася з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб, зокрема, є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є: 163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); 163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 164.3 статті 164 Податкового кодексу України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Відповідно до підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Відповідно до підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Згідно з пунктом 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані: б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку; в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що у особи виникає обов'язок щодо подання декларації про майновий стан і доходи як у випадку проведення операцій з цінними паперами, незалежно від отримання/не отримання інвестиційного доходу. Крім того, платник податку (фізична особа) зобов'язаний сплачувати податок із позитивного значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 22.12.2009, зареєстрований в реєстрі за №1266, згідно якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність та сплачує вартість частки в Статутному (складеному) капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЙФІШ ХОЛДІНГС» () в розмірі, що становить 6% від загального розміру в Статутного (складеного) капіталу Товариства та в грошовому виразі становить 467 727,00 грн. Вартість продажу Частки (ціна Договору) визначається сторонами в розмірі 467 727,00 грн., яку сторони вважають справедливою та прийнятною.

Позивачем також надано акт від 23.12.2009 взаємних розрахунків до Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 22 грудня 2009 року.

В подальшому, між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЙФІШ ХОЛДІНГС» від 15.11.2012, зареєстрований в реєстрі за №4265, згідно якого, продавець передає у власність покупцю належну продавцю частку в розмірі 217 403,96 грн., що складає 3,06% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЙФІШ ХОЛДІНГС» (податковий номер 34762558), а покупець приймає та оплачує цю частку на умовах, визначених у цьому договорі.

14.03.2013 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір №1 про внесення зміна доповнень до договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЙФІШ ХОЛДІНГС», зокрема, про наступне:

1. Пункт 4 Договору купівлі-продажу викласти у наступній редакції: «Вартість частки у статутному капіталі Товариства, що є предметом цього Договору, визначена Сторонами в розмірі 217 610,37 грн.;

2. Пункт 5 Договору купівлі-продажу викласти у наступній редакції: «Покупець сплачує Продавцю вартість частки готівкою до п'ятнадцятого березня дві тисячі тринадцятого року.».

Таким чином, частка в статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЙФІШ ХОЛДІНГС», в розмірі - 3,06 % від статутного капіталу Товариства, була відчужена ОСОБА_1 за номінальною вартістю, та її дохід у вигляді інвестиційного прибутку від проведення операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами склав - 0,00 грн.

Крім того, між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЙФІШ ХОЛДІНГС» від 11.12.2013, зареєстрований в реєстрі за №4260, згідно якого, продавець передає у власність покупцю належну продавцю частку в розмірі 218 623,28 грн., що складає 1,95% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЙФІШ ХОЛДІНГС» (податковий номер 34762558), а покупець приймає та оплачує цю частку на умовах, визначених у цьому договорі. Продаж зазначеної частки в статутному капіталі вчинено Сторонами за ціною 219 523,04 грн. Зазначена ціна відповідає волевиявленню учасників цього правочину, є остаточною і змінам після його укладення не підлягає.

Таким чином, частка в статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУЙФІШ ХОЛДІНГС», в розмірі - 1,95 % від статутного капіталу Товариства, була відчужена ОСОБА_1 за 219 523,04 грн., тобто вартістю, яка була вище її номінальної вартості (218 623,28 грн.), відтак, її дохід у вигляді інвестиційного прибутку від проведення операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами склав - 899,76 грн. (219 523,04 - 218 623,28).

У зв'язку з чим, позивач подала до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (отримано 03.04.2014) податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в додатку 3 (розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами) до якої визначила наступні показники:

- сума доходу, отриманого від продажу інвестиційного активу - "219523,04 грн.";

- сума витрат на придбання інвестиційного активу - "218623,27 грн.";

- фінансовий результат операцій з інвестиційними активами (інвестиційний прибуток (+) або інвестиційний збиток (-)) - "899,77 грн.";

- сума податку на доходи фізичних осіб, у тому числі: яка підлягає сплаті платником податку самостійно - "134,97 грн.".

Крім того, 25.07.2014 ОСОБА_1 було сплачено податок на доходи фізичних осіб в розмірі 135,00 грн., що підтверджується квитанцією від 25.07.2014 №494/з1.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд встановив, що позивачем в повній мірі підтверджено отримання в 2013 році інвестиційного доходу в сумі 899,77 грн.

В той час, як відповідачем, на якого в силу положень частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, якщо він заперечує проти адміністративного позову, не надано жодних пояснень та доказів на підтвердження правомірності податкового повідомлення - рішення від 14.05.2015 № .

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.05.2015 №.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П.Огурцов