Справа № 822/919/17
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/919/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:позивача, представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4 третьої особи ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України , треті особи на стороні позивача ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просить визнати протиправним та скасування рішення Східного регіонального управління ДПС України № 35/Г-152/10923 від 27.12.2016 року про відмову у скасуванні актів форми НВС-5 № 19 від 30.06.2015 року та ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2015 року щодо розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12В, зобов'язати відповідача скасувати акт форми НВС-5 № 19 від 30.06.2015 року та акт форми ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2015 року щодо розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з ОСОБА_12, та внести зміни до формулювання висновків спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_12, виклавши їх у наступній редакції: "Факт травмування ОСОБА_12 вважати таким, що пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби та таким, що перебуває у прямому причинному зв'язку із настанням, в подальшому, смерті ОСОБА_12В.", затвердити в зв'язку з цим нові акти форми НВС-1 і форми НВС-5.

Вважає, що рішення № 35/Г-152/10923 від 27.12.2016 року прийняте відповідачем з порушенням ОСОБА_13 про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.03.2016 року № 199 без врахування дійсних обставин смерті ОСОБА_12, яка сталась внаслідок нещасного випадку під час виконання ним обов»язків військової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що акт форми НВС-5 № 19 від 30.06.2015 року та акт форми ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2015 року містять необ'єктивну інформацію щодо обставин та причин нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12 в зоні антитерористичної операції, який помер в результаті отриманих травм. Вказує, що відповідач безпідставно відмовився скасувати зазначені акти та змінити формулювання висновків спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_12, вказавши, що травмування ОСОБА_12 вважати таким, що пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби та таким, що перебуває у прямому причинному зв'язку із настанням, в подальшому, смерті ОСОБА_12

Позивач і представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Інші треті особи на стороні позивача в судове засідання не з»явились. В надісланих до суду заявах просили суд розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги просять задовольнити.

Представник відповідача подав клопотання (Вх. № 10809 від 04.04.2017 року) про залишення адміністративного позову без розгляду на підставі ст.100 КАС України у зв»язку з пропуском позивачем місячного строку звернення до суду, встановленого частиною 4 статі 99 КАС України. Вважає, що позивач скористався досудовим порядком вирішення спору, подавши начальнику Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України скаргу від 28.11.2016 року на висновки комісії щодо обставин та причин нещасного випадку, що стався 16.06.2016 року з військовослужбовцем ОСОБА_12, а тому строк звернення позивача до суду з позовними вимогами про оскарження цих висновків та актів форми НВС-5 № 19 від 30.06.2015 року та форми ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2015 року закінчився у березні 2016 року (відповідь на скаргу надіслана позивачу 03.01.2017 року). Суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, встановивши, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин через тривалу хворобу.

Проти позову представник відповідача заперечив, вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки відповідно до ОСОБА_13 про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України скасування актів розслідування нещасних випадків можливе лише за результатами повторного (додаткового) спеціального розслідування таких випадків комісією в іншому складі. Призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування є правом, а не обов»язком начальника регіонального управління Держприкордонслужби. Вказує, що підстав для призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2016 року з військовослужбовцем ОСОБА_12, не було, оскільки спеціальне розслідування вказаного нещасного випадку проведене комісією Луганського прикордонного загону з дотриманням вимог ОСОБА_13 про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, а викладені а актах форми НВС-5 № 19 від 30.06.2015 року та форми ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2015 року висновки про відсутність зв»язку нещасного випадку з виконанням обов'язків військової служби підтверджуються матеріалами службового розслідування.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін і третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх зв»язку та сукупності, суд встановив зазначене нижче.

З 25.03.2015 року старшина за призовом ОСОБА_14 приймав участь в антитерористичній операції (АТО) на ділянці відповідальності Луганського прикордонного загону на території Луганської області.

Наказом начальника Луганського прикордонного загону від 26.03.2015 року №128-ос ОСОБА_12 призначений дільничним інспектором прикордонної служби 2 категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби Станично-Луганське ІІІ категорії (тип Б) Луганського прикордонного загону.

16.06.2015 року під час пересування на автомобілі НОМЕР_1, перебуваючи на пасажирському сидінні старшина за призовом ОСОБА_12 в результаті відчинення пасажирських дверей, не втримавшись, випав з автомобіля. Після отримання травми з 16.06.2015 року по 19.06.2015 року ОСОБА_12 перебував на лікуванні у відділенні інтенсивної терапії Сєвєродонецької міської багатопрофільної лікарні, а з 19.05.2015 року у Військово-медичному клінічному центрі МО України. В результаті обстеження ОСОБА_12 КУ Сєвєродонецької міської багатопрофільної лікарні встановлений факт алкогольного сп'яніння, що підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 16.06.2015 № 728/19033, а також виписним епікризом від 19.06.2015 № 19033.

17.06.2015 відповідно до ОСОБА_13 про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків та аварій в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом АДПСУ від 27.04.06 № 282, наказом начальника Луганського прикордонного загону № 612-аг призначене розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 з старшиною ОСОБА_12

24.06.2015 в результаті отриманих травм старшина за призовом ОСОБА_12 помер. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 43-ОКБт/15 від 25.06.2015 причиною смерті ОСОБА_12 є набряк-набухання головного мозку, черепно-мозкова травма, отримана при виконанні завдань АТО.

На підставі наказу начальника Луганського прикордонного загону "Про призначення службового розслідування" від 20.06.2015 року № 625-аг, в період з 20.06.2015 року по 30.06.2015 року комісією Луганського прикордонного загону проведено службове розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.06.2015 за участю військовослужбовців ВПС «Станичо-Луганське» старшини ОСОБА_12 і молодщого лейтенанта ОСОБА_15

Комісією встановлено, що нещасний випадок стався під час руху на повороті (вибоїни на дорозі) в районі н.п. Петрівка (10 км від м. Щастя) пасажирська дверка відчинилась і старшина ОСОБА_12 не втримавшись випав з автомобіля. Автомобіль ушкоджень не зазнав, молодший сержант ОСОБА_15 не постраждав. В подальшому за викликом місцевих жителів карети швидкої допомоги, старшина ОСОБА_12 доставлений до міської лікарні м. Щастя на обстеження.

Відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого начальником Луганського прикордонного загону 25.06.2016 року, причинами, які призвели до ДТП, внаслідок якої стався нещасний випадок зі старшиною ОСОБА_12, стали: непродумане прийняття рішення начальником відділу прикордонної служби «Станичо-Луганське», відсутність доповіді щодо його прийняття, порушення вимог керівних документів щодо поряду отримання дозволу для виїзду за межі ділянки відповідальності і підпорядкованого персоналу з боку начальника ВПС «Станичо-Луганське» майора ОСОБА_16; відсутність системи контролю за особовим складом, який переміщується за межі ділянки відповідальності підрозділу; нехтування заходами особистої безпеки, перебування в стані алкогольного сп»яніння, що призвело до нещасного випадку, з боку старшини ОСОБА_12; конструктивні особливості даного транспортного засобу, що не дало змоги повністю забезпечити безпеку пасажира.

За результатами службового розслідування комісією складений акт розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року форми НВС-5 від 30.06.2016 року № 19, відповідно до якого причиною нещасного випадку стало падіння потерпілого (ОСОБА_9М.) під час руху автомобіля (ненавмисна травма, отримана внаслідок особистої необережності) (п.2.1 додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.04.2006 року №282). Висновок комісії факт травмування не пов»язаний з виконанням обов»язків військової служби; складається ОСОБА_11.

30.06.2015 року комісією складений акт про нещасний випадок не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби форми ОСОБА_11 № 20, в розділі 7 якого зазначено, що основною причиною нещасного випадку є п.6.3 додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.04.2006 року №282 (ненавмисна травма, отримана внаслідок особистої необережності). Пунктом 6 додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.04.2006 року №282 передбачені технічні причини нещасного випадку, зокрема п.6.3 - незадовільний технічний стан транспортних засобів.

Наказом начальника Луганського прикордонного загону від 11.11.2015 року №551-ос ОСОБА_12 виключений із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв»язку із смертю 24.06.2015 року внаслідок нещасного випадку.

28.11.2016 року позивач звернувся до начальника східного регіонального управління Державної прикордонної служби України із скаргою на висновки комісії щодо обставин та причин нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12, в якій просив призначити повторне розслідування факту смерті військовослужбовця ОСОБА_12, комісією в іншому складі; частково скасувати ОСОБА_11 розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року форми НВС-5 № 19 від 30.06.2015 року та повністю скасувати акт про нещасний випадок не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби форми ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2016 року; затвердити нові акти форми НВС-1 і форми НВС-5.

Розглянувши скаргу позивача, листом № 35/Г-152/10923 від 27.12.2016 року відповідач, повідомив, що розслідування нещасного випадку посадовими особами Луганського прикордонного загону проведено відповідно до вимог ОСОБА_13 про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків та аварій у Державній прикордонній службі України, підстав для скасування актів форми НВС-5 №19 та ОСОБА_11 №20 від 30.06.2015 року немає.

Позивач, вважаючи відмову у скасуванні актів протиправною звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюють ОСОБА_13 про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.04.06 № 282, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 квітня 2006 р. за N 499/12373, яка діяла на час проведення службового розслідування (далі - ОСОБА_13 № 282) та ОСОБА_13 про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.03.2016 року № 199, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 р. за N 574/28704, (далі - ОСОБА_13 № 199), яка діяла на час розгляду скарги.

Відповідно до пункту 3.1 ОСОБА_13 № 282 спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки зі смертельними наслідками; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від ступеня тяжкості ушкодження їх здоров'я; випадки смерті військовослужбовців під час виконання обов'язків військової служби; нещасні випадки з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого.

За змістом пункту 3.5 ОСОБА_13 № 282 спеціальне розслідування випадку смерті військовослужбовця під час виконання обов'язків військової служби проводиться спеціальною комісією органу Держприкордонслужби України за участю посадової особи служби технічного нагляду та охорони праці регіонального управління Держприкордонслужби України.

За результатами спеціального розслідування складаються акт форми Нвс-5, акт форми Нвс-1 стосовно кожного потерпілого, нещасний випадок з яким визнано таким, що пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, або форми ОСОБА_11 в іншому випадку, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, передбачені пунктами 3.14 і 3.15 цієї ОСОБА_13 (пункт 3.12 ОСОБА_13 № 282).

Пунктом 2.6 ОСОБА_13 № 282 передбачено, що визнаються пов'язаними з виконанням обов'язків військової служби нещасні випадки, що сталися з військовослужбовцями під час виконання обов'язків військової служби, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період:

перебування на території органу Держприкордонслужби України або в іншому місці, пов'язаному з виконанням обов'язків військової служби, або виконання завдань начальника органу Держприкордонслужби України в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні;

виконання дій в інтересах органу Держприкордонслужби України, тобто дій, що не належать до службових обов'язків військовослужбовця (надання необхідної допомоги іншому військовослужбовцю, дій щодо запобігання аваріям або рятування людей та майна органу Держприкордонслужби України, інших дій за розпорядженням або дорученням начальника органу Держприкордонслужби України);

ліквідації аварії, наслідків надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру на об'єктах і транспортних засобах органу Держприкордонслужби України;

прямування військовослужбовця до/чи з об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об'єкта за дорученням начальника органу Держприкордонслужби України;

прямування до/чи з місця відрядження згідно з установленим завданням.

Відповідно до пункту 2.9 ОСОБА_13 № 282 не визнаються пов'язаними з виконанням обов'язків військової служби нещасні випадки, що сталися з військовослужбовцями у разі підтвердженого відповідним медичним висновком алкогольного сп'яніння, не зумовленого виробничим процесом, яке стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання.

Таким чином, перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп»яніння може бути підставою для висновку про відсутність зв»язку нещасного випадку з виконанням обов'язків військової служби лише за умови відсутності технічних та організаційних причин його настання.

Досліджені судом матеріали службового розслідування, в тому числі висновок службового розслідування, затвердженого начальником Луганського прикордонного загону 25.06.2016 року та акти форми НВС-5 № 19 від 30.06.2015 року та ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2015 року щодо розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12 свідчать про те, що причинами, які призвели до ДТП, внаслідок якого стався нещасний випадок ОСОБА_12 стали: не продумане прийняття рішення начальника відділу начальника відділу прикордонної служби "Станично-Луганське", відсутність доповіді щодо його прийняття, порушення вимог керівних документів щодо порядку отримання дозволу для виїзду за межі ділянки відповідальності підпорядкованого персоналу з боку начальника ВПС "Станично-Луганське" майора ОСОБА_17; відсутність системи контролю за особовим складом, який переміщується за межі ділянки відповідальності підрозділу; нехтування заходами особистої безпеки, перебування у стані алкогольного сп'яніння, що призвело до нещасного випадку з боку старшини ОСОБА_12; конструктивні особливості цього транспортного засобу, що не дало змоги повністю забезпечити безпеку пасажира.

Отже, комісією встановлено, що причинами нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12 були не тільки стан алкогольного сп»яніння, в якому перебував ОСОБА_12, а й інші причини, в тому числі технічні (п.6.3 ОСОБА_13 №282 - незадовільний технічний стан транспортного засобу) та організаційні (порушення начальником відділу начальника відділу прикордонної служби "Станично-Луганське вимог керівних документів щодо порядку отримання дозволу для виїзду за межі ділянки відповідальності підпорядкованого персоналу , тощо).

Тому, відображені в актах форми НВС-5 № 19 від 30.06.2015 року та ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2015 року щодо розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12, висновки про те, що факт його травмування вважається не пов»язаним з виконанням обов»язків військової служби суперечить пункту 2.9 ОСОБА_13 № 282 та висновку службового розслідування, затвердженого начальником Луганського прикордонного загону 25.06.2016 року.

Відповідно до пункту 20 ОСОБА_13 № 199, яка діяла на час розгляду відповідачем скарги позивача на висновки службового розслідування, у разі надходження скарги на висновки комісії щодо обставин та причин нещасного випадку Голова Державної прикордонної служби України (керівник територіального органу Адміністрації Держприкордонслужби) з метою забезпечення об'єктивності розслідування нещасного випадку має право призначити повторне (додаткове) розслідування такого випадку комісією в іншому складі.

Суд з»ясував, що документи службового розслідування та інші документи, додані позивачеми до скарги на висновки комісії, поданої 28.11.2016 року, містять розбіжності в інформації щодо обставин та причин нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12, а саме:

відповідно до акту комісійної перевірки автомобіля ГАЗ 69 від 25.06.2015 року автомобіль технічно-справний, але не відповідає вимогам безпеки згідно правил дорожнього руху;

центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України встановила, що травма старшини ОСОБА_12 за даними актів розслідування за формами Нвс-5 від 16.06.2015 року та ОСОБА_11 від 30.06.2015 року № 20 Луганського прикордонного загону Державної прикордонної служби, 16.06.2015 року потрапив у ДТП, помер 24.06.2015 року, в крові виявлено алкоголь, висновок комісії "Нещасний випадок не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби", згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ № 258783, виданого 26.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, та лікарського свідоцтва про смерть № 43-ОКБт/15, виданого 25.06.2015 року Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи, слугувала причинною смерті - "Набряк набухання головного мозку. Відкрита черепно-мозкова травма". При цьому військово-лікарська комісія прийшла до висновку, що травма і причина смерті, одержана в результаті нещасного випадку, пов'язані з проходженням військової служби, що підтверджується витягом з протоколу № 40 від 13.10.2015 року;

проколом № 728/19033 від 16.06.2015 року встановлено стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_12, однак, згідно висновку експерта № 43-ОКБт/15 при судово-токсичному досліджені крові, від трупа ОСОБА_12 метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не знайдені;

службове розслідування проведене спеціальною комісією без участі посадової особи служби технічного нагляду та охорони праці регіонального управління Держприкордонслужби України в комісії.

Розбіжності у зазначених документах вказують на неоднозначність та передчасність висновків службового розслідування, тому, з метою об»єктивного з»ясування всіх обставин та причин нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з ОСОБА_12, відповідач зобов»язаний був призначити повторне (додаткове) розслідування комісією в іншому складі.

При цьому, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача, що відсутності у керівника територіального органу Адміністрації Держприкордонслужби обов»язку щодо призначення повторного (додаткового) розслідування, оскільки пунктом 20 ОСОБА_13 №199 саме на вказану службову особу покладені обов»язки щодо забезпечення об'єктивності розслідування нещасного випадку.

Зазначене свідчить про неповне з'ясування комісією обставин та причин отримання ОСОБА_12 травми внаслідок ДТП, а тому суд вважає, що у відповідача були підстави для призначення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12

Пунктом 21 ОСОБА_13 № 199 передбачено, що за результатами повторного (додаткового) розслідування комісія зобов'язана скласти висновок про наявність або відсутність підстав для скасування актів попередньої комісії. Такий висновок, підписаний головою і всіма членами комісії, подається на затвердження особі, що призначила повторне (додаткове) розслідування.

Згідно з пунктом 22 ОСОБА_13 № 199 за висновком комісії особа, що призначила повторне (додаткового) розслідування, має право скасувати акти попередньої комісії та затвердити нові акти форми Нвс-5 і форми Нвс-1 (або форми ОСОБА_11), а також вжити заходів щодо активізації роботи із запобігання виникненню нещасних випадків, притягнення до відповідальності посадових осіб органів Держприкордонслужби, які порушили вимоги керівних документів щодо збереження життя та здоров'я військовослужбовців. Про скасування актів попередньої комісії особа, що призначила повторне (додаткове) розслідування, видає наказ.

Отже, лише на підставі висновку комісії про наявність чи відсутність підстав для скасування актів попередньої комісії, сформованих за результатами повторного (додаткового) розслідування, керівник територіального органу Адміністрації Держприкордонслужби прийиає одне з двох рішень: встановлює наявність або відсутність підстав для скасування актів попередньої комісії.

Разом з тим, всупереч положенням пунктів 20-22 ОСОБА_13 № 199, без проведення повторного (додаткового) розслідування відповідач одразу встановив відсутність підстав для скасування вищевказаних актів, перевищивши повноваження надані ОСОБА_13 №199.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спосіб, у який відповідач розглянув скаргу позивача ОСОБА_13 № 199 не передбачений.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду спору відповідачем не доведена правомірність дій щодо розгляду скарги позивача, а тому суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати відмову Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у скасуванні актів форми НВС-5 № 19 від 30.06.2016 року та ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2015 року щодо розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12, викладену в листі № 35/Г-152/10923 від 27.12.2016 року.

Вирішуючи позовну вимогу щодо зобов'язання Східного регіонального управління ДПС України скасувати акт форми НВС-5 № 19 від 30.06.2015 року та акт форми ОСОБА_11 № 20 від 30.06.2015 року щодо розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з ОСОБА_12 і внести зміни до формулювання висновків спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_12, суд враховує таке.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для належного захисту порушених прав позивача слід зобов"язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України повторно розглянути скаргу ОСОБА_6 на висновки комісії Луганського прикордонного загону щодо обставин та причин нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

З урахуванням положень частинам 1, 3 статті 94 КАС України у зв»язку з частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, ОСОБА_13 про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, статтями 11, 99, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у скасуванні актів форми НВС-5 №19 від 30.06.2016 року та ОСОБА_11 №20 від 30.06.2015 року щодо розслідування нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12, викладену в листі №35/Г-152/10923 від 27.12.2016 року.

Зобов"язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України повторно розглянути скаргу ОСОБА_6 на висновки комісії Луганського прикордонного загону щодо обставин та причин нещасного випадку, що стався 16.06.2015 року з військовослужбовцем ОСОБА_12

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_6 640,00 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 10 травня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя