Справа № 709/697/17
Суддя: Левченко В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №709/697/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Левченка В.В.,

за участі секретаря - Нікітенко В.Г.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Золотоніського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він одержує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 02 серпня 2013 року.

Пенсія йому призначена у розмірі 949 грн., таким чином він отримує пенсію за віком в розмірі нижче прожиткового мінімуму.

З приводу цього він звернувся до відповідача із заявою про підвищення йому пенсії відповідно до прожиткового мінімуму, але відповідач листом №3/3-10 від 14 квітня 2017 року відмовив йому в доплаті, мотивуючи свою відмову тим, що він має недостатній страховий стаж.

Позивач вважає, що відповідач своїми діями порушує його права та діюче законодавство України, яким встановлено, що розмір пенсії не може бути нижче прожиткового мінімуму, а тому позивач просить суд визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку та підвищенні пенсії неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з 01 січня 2015 року по даний час та зобовязати відповідача в подальшому виплачувати мінімальний розмір пенсії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі на підставах викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову оскільки позивач має страховий стаж, який є недостатнім для призначення мінімальної пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму, тоді як згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» такий стаж повинен бути 35 років.

Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягнувши пенсійного віку та звернувшись до відповідача одержує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 02 серпня 2013 року.

Страховий стаж роботи позивача складає 26 років 12 днів та йому призначена пенсія у розмірі 949 грн. з урахуванням державної адресної допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян».

Позивач звернувся до Золотоніського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області із заявою про підвищення та перерахунок йому пенсії відповідно до прожиткового мінімуму, але відповідач листом №3/3-10 від 14 квітня 2017 року відмовив йому в доплаті, мотивуючи свою відмову тим, що він має недостатній страховий стаж.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність, визначеного законом.

Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія, це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно статті 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №2017-ІІІ до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гаранта, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень.

За приписами ч.2 ст.7 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частиною 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Верховний Суд України в постанові Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 р. зазначив, що оскільки Конституція має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.07.2006 року по справі «Проніна проти України» та від 12.07.2016 року по справі «Петриченко проти України» констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цих справах заявники звертались до національних судів з вимогою вирішити їх спори щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявники посилались, зокрема, на положення ст.46 Конституції України, заявляючи, що їх пенсії не повинні бути нижчими за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позови з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Суду національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п.1 ст.6 Конвенції.

Відповідно частини четвертої ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не є стабільним і встановлюється щорічно бюджетним законодавством, а виплата пенсії не підлягає обмеженню строком, суд прийшов до висновку, що дії відповідача по виплаті пенсії позивачу в розмірі, який є нижчим ніж встановлено законом, є неправомірними, а отже позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку пенсії на рівні діючого прожиткового мінімуму встановленого законодавством, а також в частині зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії підлягають частковому задоволенню, а саме з 01 листопада 2016 року, а не з 01 січня 2015 року як просить позивач, враховуючи положення ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ч.2 ст.99 КАС України, оскільки позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав 18 квітня 2017 року.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання відповідача виплатити різницю в пенсії за цей час та в подальшому проводити нарахування пенсії в розмірі не нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом, то суд вважає, що ці вимоги є передчасними і не можуть бути на даний час предметом розгляду у суді, оскільки заявлені на майбутнє, а тому суд відмовляє у задоволенні цих вимог.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України,- якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому, витрати позивача на оплату судового збору у сумі 640 гривень підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 7, 11, 71, 86, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 до Золотоніського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Золотоніського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови ОСОБА_3 у перерахунку розміру його пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму.

Зобов'язати Золотоніське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01 листопада 2016 року, згідно Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи з розміру не нижчому прожиткового мінімуму, встановленого законом, з урахуванням раніше проведених виплат, з проведенням коригування вказаних виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Золотоніського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 19 травня 2017 року.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_4