Справа № 817/430/17
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2017 р.Р і в н е 817/430/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство "Фідобанк"
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.07.2016 №001301302.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за укладеним ним з банком кредитним договором у звязку із погашенням кредиту банком прийнято рішення про анулювання (прощення) залишку заборгованості, що не є додатковим благом у розумінні ст.164 Податкового кодексу України та не підлягає врахуванню при визначенні обєкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Позивач зазначив, що повернув банку значно більшу суму отриманого кредиту у банку, що означає, що збільшення або приріст активів не відбувся, а тому відсутній і обєкт оподаткування, визначений як додаткове благо у розумінні ст.164 Податкового кодексу України. Таким чином, позивач зазначив про помилковість висновків контролюючого органу щодо віднесення суми прощеного банком у самостійному порядку боргу позивача без повідомлення позивача по даному факту, що також виключає виникнення у позивача відповідного обовязку, відтак просив суд позов задовільнити та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача 25.04.2017 через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) подав суду клопотання про відкладення судового розгляду справи у звязку із необхідністю подати пояснення та заперечення проти позову (а.с.133).

Розглянувши подане клопотання суд зазначає, що судова повістка про призначення судового розгляду справи на 25.04.2017 була вручена представнику відповідача 22.03.2017, що підтверджується доказами в матеріалах справи (а.с.130), тобто за місяць до визначеної дати судового засідання, що надає достатнього часу для підготовки представника відповідача до судового розгляду справи. Крім того, у поданому клопотанні представник відповідача не зазначив про обєктивні перешкоди, які завадили підготуванню та поданню зазначених представником відповідача пояснень та заперечень до початку судового розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд визнав причини незабезпечення участі відповідачем у розгляді справи свого представника не поважними.

До участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суд залучив ОСОБА_2 акціонерне товариство "Фідобанк".

У судовому засіданні представники позивача та третьої особи не заперечували проти розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи вимоги ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Ерсте Банк" та позивачем укладено кредитний договір №014/2628/2/08310 (а.с.43-45), згідно п.1.1 якого, кредитор надає позичальнику кредит у сумі 74455,00 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 23.12.2027, зі сплатою 11,50 відсотків річних.

В подальшому до вказаного кредитного договору укладалось сім додаткових угод (а.с.47-70). Так, згідно з п.1 додаткової угоди 33 від 09.10.2009 строк погашення кредиту було продовжено до 22.06.2029 (а.с.52).

У підтвердження виконання зобовязань за кредитним договором позивач надав суду копії квитанцій про погашення заборгованості по кредиту за період з 15.01.2008 по 05.09.2014 (а.с.73-102).

Листом від 20.04.2015 №2622 Державна податкова інспекція у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області повідомила ОСОБА_3 про необхідність подання за місцем реєстрації податкової декларації про майновий стан і доходи до 1 травня 2015 року (а.с.142).

У червні 2016 року на підставі наказу від 03.06.2016 (а.с.12-13) посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо отримання доходу у вигляді додаткового блага гр. ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатом якої складено акт від 29.06.2016 №00122/1312-1302/НОМЕР_1 (а.с.14-21).

За висновком проведеної перевірки позивача встановлено порушення, зокрема, пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік в сумі 43824,00 грн.

22.07.2015 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №001301302, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" в сумі 54780,00 грн., з яких: 43824,00 грн. за основним платежем; 10956,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.22).

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно положень п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до положень ст.162 Податкового кодексу України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, податковий агент.

Приписами ст.163 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Таким чином, згідно з Податковим кодексом України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Відповідно до положень пп.164.1.1, 164.1.2, пп. "д" пп.164.2.17 ст.164 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, у тому числі: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до положень п.165.1.55 ст.165 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, зокрема: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем при визначенні суми грошового зобов'язання враховано суму у 259221,20 грн. (прощення (анулювання) боргу ПАТ "Фідобанк").

Проте, у акті перевірки жодним чином не зазначено, з яких саме сум перевіряючим визначено суму отриманого позивачем доходу у вигляді додаткового блага у 2014 році та її складових.

Відповідно до наявної в матеріалах справи відповіді ПАТ "Фідобанк" за вих. №ИСХ 24-3-23/3323-ЮЗРД від 07.07.2015, адресованої ДПІ у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області, інформація щодо суми анульованого (прощеного) боргу ОСОБА_1 та його складових відсутня (а.с.138).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, у тому числі, у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку у грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі, а тому прощена (анульована) сума заборгованості може вважатися доходом боржника лише у випадку фактичного отримання такої суми.

Як встановлено судом, по кредиту згідно кредитного договору №014/2628/2/08310 від 24.12.2007 позивачем було перераховано банку 102350 доларів США, тоді як згідно зазначеного договору позивач отримав кредит у сумі 74455 доларів США, тобто позивачем повернуто банку на 27895 доларів США більше, аніж взято у банку під кредит.

Таким чином, суд приходить висновку, що повернення банку більшої суми коштів, ніж отримання у якості кредиту не може призвести до збільшення загального майнового стану особи-позичальника і забезпечення приросту активів у тій чи іншій формі.

Крім того, тим же пп. "д" пп.164.2.17 ст.164 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

У ході судового розгляду справи судом не встановлено відповідних обставин та не надано доказів у підтвердження повідомлення ПАТ "Фідобанк" у встановленому порядку позивача про прощення (анулювання) боргу, що саме по собі утворює самостійну підставу для виконання усіх обовязків податкового агента щодо доходів, визначених пп.164.2.17 ст.164 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), саме ПАТ "Фідобанк".

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що податкове-повідомлення рішення від 22.07.2016 №001301302 є протиправним та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 640,00 грн. згідно квитанції від 10.03.2017 №17793526-1 підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-субєкта владних повноважень.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 22.07.2016 №001301302.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.