Справа № 127/1924/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/1924/17

Головуючий у 1-й інстанції: Федчишен С.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

секретар судового засідання: Шевчук А. В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просили суд її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти вимог апеляційної скарги та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в м. Вінниці з 10.01.2010 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державну пенсійне страхування».

Для розрахунку пенсії позивачу було враховано заробітну плату за період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 рік та з 01.07.2000 року по 18.03.2003 рік (всього 93 місяці). Індивідуальний коефіцієнт заробітку з урахуванням оптимізації становив 2,05756, середньомісячний заробіток дорівнював 3395, 86 грн.

Згідно наказу Пенсійного фонду України від 25.08.2015 р. № 140 «Про проведення перевірки за результатами співставлення даних в автоматизованих системах» в вересні 2016 року працівниками УПФУ в м. Вінниці було здійснено звірку баз даних одержувачів пенсій та відомостей з реєстру страхувальників.

За результатами звірки встановлено, що ОСОБА_2 з 16.12.2004 року був фізичною особою-підприємцем. З 2004 рік по 2009 рік ним, як приватним підприємцем, була подана звітність до системи персоніфікованого обліку відомостей. Зважаючи на такі обставини, з 01.10.2016 розрахунок складових пенсійних виплат ОСОБА_2 було приведено до норм законодавства України про пенсійне забезпечення, а саме: заробітну плату враховано за період з 01.11.1986 року по 31.12.1987 рік 01.02.1988 року по 31.12.1991 рік та з 01.07.2000 року по 30.04.2009 рік (всього 166 місяців). Індивідуальний коефіцієнт заробітку з урахуванням оптимізації становить 1,11228, середньомісячний заробіток дорівнює 1835,74 грн.

У зв'язку з зменшенням розміру пенсії, позивач 25.10.2016 року звернувся до УПФУ в м. Вінниці з заявою про надання відповіді щодо перерахунку пенсії.

12 листопада 2016 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці було надано відповідь, в якій зазначено, що будучи фізичною особою-підприємцем з 16.12.2004 року ОСОБА_2 не повідомив при призначені пенсії УПФУ в м. Вінниці про те, що був зареєстрований як приватний підприємець, у зв'язку з чим після проведення звірки баз даних одержувачів пенсій та відомостей з реєстру страхувальників, з 01.10.2016 року позивачу було перераховано пенсію відповідно до вимог законодавства України..

Не погоджуючись з вказаною відповіддю, позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Вінницькій області.

Листом від 06.01.2017 року Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, ОСОБА_2 було повідомлено, що на підставі заяви про призначення пенсії, копії трудової книжки, диплома про навчання, витягу військового квитка, довідки Державної податкової інспекції у м. Вінниці № 10596 від 08.12.2009, довідки про заробітну плату ТОВ НВП «Термінал-спецтехніка» № 9 від 20.02.2008, ДП «Вінницястандартметрологія» № 2/006 від 11.01.2010, ВАТ Завод «Термінал» № 266/70 від 23.02.2005, довідки-пояснювальної записки ВАТ Завод «Термінал» № 501/54 від 10.12.2009 позивачу було призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державну пенсійне страхування». Будь-яких документів, підтверджуючих заняття підприємницькою діяльністю, час зняття з обліку з реєстру страхувальників як фізичної особи підприємця не було подано та в індивідуальних відомостях про застраховану особу персоніфікованого обліку Ф. ОК-5 інформації про страховий стаж за період з 2000-2009 рік не було.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в позові з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності зі ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Як вбачається з п.3 ч.1 ст. 11 зазначеного вище Закону, фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Частина 1 статті 40 вказаного Закону визначає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Разом з тим, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ст. ст. 102, 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до пункту 3.8.1 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 97 від 28.05.2004року, підприємець - це фізична особа, яка є громадянином України, іноземним громадянином, особою без громадянства, що здійснює підприємницьку діяльність. Громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи. Громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення. Тобто, особа вважається підприємцем, якщо вона пройшла державну реєстрацію як підприємець.

Згідно ст.46 Закону Україна «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою-підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дані застраховані особи є страхувальниками.

Пункт 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).

На підставі п. 2.1 Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно довідки відділу персоніфікованого обліку відповідача Ф-ОК-5 про сплату ОСОБА_2 за період з 16.12.2004 року по 2009 рік єдиного соціального внеску, позивач був зареєстрований, як приватний підприємець.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також персоніфікований облік коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється в порядку, визначеної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відділ персоніфікованого обліку є структурним підрозділом відповідача, а тому Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області не могло не знати про сплату ОСОБА_2 страхових внесків за період з грудня 2004 року по квітень 2009 року.

Крім того, доводи відповідача щодо відсутності документів ОСОБА_2 в пенсійній справі про страховий стаж в період з 2004 року по 2009 рік спростовуються наступними документами: ярликом - розпискою за екземпляр одержувача, індивідуальними відомостями про застраховану особу - Форма ОК-5 2003 - 2009 рік, свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, повідомленням про реєстрацію платника страхових внесків від 10.12.204 року, довідкою про відсутність заборгованості перед ПФУ в м. Вінниці при припиненні підприємницької діяльності №726 від 13.07.2009 року.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до абзацу 6 пункту 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, який передбачає, що про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший, виноситься рішення. Дане рішення візується спеціалістом, який його підготував та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, всупереч вимогам п.4.3 вищезазначеного порядку, управлінням Пенсійного фонду України в м Вінниці 13.09.2016 року було винесено розпорядження № 169999 (а.с. 31) про перерахунок пенсії ОСОБА_2 зі зміною періоду для призначення пенсії до 2000 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи представником відповідача не було надано пояснень або будь - яких належних доказів в розумінні статті 60-70 КАС України, які б підтверджували або спростовували підстави зміни періоду роботи позивача до 2000 року.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 даного Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що управлінням Пенсійного фонду України у м. Вінниці було протиправно здійснено перерахунок пенсії позивачу, у зв'язку з чим розпорядження № 169999 від 13.09.2016 року підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з управління Пенсійного фонду України незаконно утриманих коштів з пенсії ОСОБА_2 з 01 жовтня 2016 року у розмірі 645,25 грн. за кожний місяць у загальній сумі на час винесення судом рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до норм КАС України суд адміністративної юрисдикції уповноважений визнавати дію або бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправною, а також скасовувати рішення органів державної влади, якщо вони не відповідають нормам Закону.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Оскільки відомості щодо розміру утриманих сум з пенсії позивача містяться у відповідача, суд апеляційної інстанції, не може втручатися в дискреційні повноваження органу пенсійного фонду, а саме здійснювати відповідний розрахунок суми яку просить позивач у своїй позовній вимозі, а тому дана вимога ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, не в повній мірі належно надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, в деяких випадках помилково застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо перерахунку пенсії та скасувати перерахунок пенсії ОСОБА_2 від 01 жовтня 2016 року, як незаконний.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням періодів зазначених позивачем до 2000 року (за п'ять вибраних років) та за період з 01 липня 2000 року з урахуванням статті 40 закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1344 грн. (одна тисяча триста сорок чотири грн.) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 травня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6