Справа № 804/10654/15
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ількова В.В.

при секретарі судового засідання Піскун Я.В.,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заяви зазначалося, що через проведення реорганізації стягувача – Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська та заміни сторони у виконавчому провадженні в судовому порядку, заявник позбавлений можливості забезпечити своє право на примусове виконання рішення суду.

Відповідно до Розпорядження в.о. керівника апарату № 983д від 24.04.2017 року призначено повторний автоматичний розподіл справи: у зв'язку з закінченням повноважень у судді Златіна С.В.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями справу призначено судді Ількову В.В.

Згідно довідки начальника відділу з організаційного забезпечення суду справа була передана судді Ількову В.В. 26.04.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року призначено розгляд заяви про поновлення строку для пред’явлення виконавчого листа на 16.05.2017 року.

Сторони у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. З урахуванням неявки сторін, відповідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Положеннями статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Перевіривши повноваження особи, якою подано заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення цієї заяви, виходячи з такого.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2015 року адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення заборгованості у сумі 254850,48 гривень задоволено.

08 серпня 2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом на підставі означеного рішення, що набрало законної сили, був виданий виконавчий лист.

Вирішуючи питання поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документу до виконання, суд виходить із наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частин 2, 3 статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Питання виконання судових рішень неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20 липня 2004 року у справі “Шмалько проти України” зазначений Суд наголосив: “... пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує “право на суд”, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст.6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина “судового розгляду”.

Відповідно до статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом встановлено, що строк пред’явлення виконавчого листа до виконання було пропущено через проведення реорганізації стягувача – Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська та заміни сторони у виконавчому провадженні в судовому порядку, тобто строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин.

Керуючись статтями 160, 165, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду в м. Дніпрі про поновлення строку для пред`явлення виконачого документу до виконання – задовольнити.

Копію цієї ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

В.В Ільков