Справа № 234/1926/17
Суддя: Переверзева Л. І.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/1926/17
Провадження № 2-а/234/146/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 квітня 2017 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі :

Головуючого судді Переверзевої Л.І.,

секретаря Малай Н.А.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Краматорську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії -,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на наступні обставини.

Позивачка є пенсіонеркою та отримує пенсію по інвалідності, 2 групи, у звязку з чим вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області. До жовтня 2016 року вона отримувала пенсію шляхом зарахування коштів на рахунок, відкритий в уповноваженому банку АТ «Ощадбанк».

У листопаді 2016 року вона оформила електронне пенсійне посвідчення, однак виплату пенсії їй було припинено та в Управлінні пояснили, що їй необхідно підтвердити своє місце проживання і у черговий раз зявитися до відповідного підрозділу Пенсійного фонду.

Вважає, що відповідач, припиняючи виплату пенсії з листопада 2016 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, оскільки обєктивно не існувало підстав для такого припинення.

Просила суд визнати протиправними дії УПФУ у м. Краматорську Донецької області в частині припинення виплати пенсії та визнати протиправною бездіяльність в частині невиплати пенсії з листопада 2016 року. Зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за інвалідністю та сплатити заборгованість за період, починаючи з листопада 2016 року та звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

У судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідно до паспортних даних позивачка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно розпорядження ОСОБА_3 Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» місто Лутугіне входить до зазначеного переліку.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706 (далі - Закон №1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

11.09.2014 року ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області з заявою про запит пенсійної справи із управління ПФУ у м. Лутугіне Луганської області та 27.09.2014 року прийнята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України по матеріалам електронної пенсійної справи. Виплату пенсії за період з 01.08.2014р. по 30.09.2014р. проведено в жовтні 2014 року та в подальшому щомісячно отримувала пенсійні виплати.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова № 637) встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

Згідно пункту 6 постанови ОСОБА_3 Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (зі змінами) (далі - Постанова № 509) довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону № 1706.

Згідно частини 3 статті 11 Закону № 1706 місцевий орган виконавчої влади відповідає за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно підпункту 7 частини 8 статті 11 Закону № 1706 місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень забезпечують внесення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб структурним підрозділом місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення відомостей про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у тому числі місце її фактичного перебування, та про надані такій особі послуги.

Згідно підпункту 3 частини 1 статті 12 Закону № 1706 підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

На підставі рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб від 05.10.2016 № 9 (лист від 07.11.2016 № 01-08/15326) через тривалу відсутність (понад 60 днів) внутрішньо переміщених осіб за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця проживання, з 01.11.2016 року виплату пенсії ОСОБА_2 було припинено. Довідка про взяття на облік особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, від 21.11.2014 № НОМЕР_1 скасована.

З 14.06.2016 року набрала чинності постанова ОСОБА_3 Міністрів України від 08.06.2016 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова № 365). Постановою № 365 затверджено Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування (далі - Порядок). Відповідно до п.17 Порядку рішення щодо призначення (відновлення) пенсій органами Пенсійного фонду України приймаються на підставі рішень Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених виконавчими органами міських рад.

14.11.2016 року ОСОБА_2 звернулась за поновленням виплати пенсії до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, надавши копію оновленої довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.10.2016 № НОМЕР_2.

Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області було направлено на Комісію список від 15.11.2016 № 111/2, в якому зазначені дані для перевірки фактичного місця проживання заявниці.

На підставі отриманого рішення Комісії буде прийняте рішення щодо призначення (відновлення) виплати пенсії.

Станом на 01.03.2017 року рішення Комісії до управління не надходило.

Щодо порушення конституційних прав позивача управління зазначає, що відповідно до ст. 117 ОСОБА_4 України ОСОБА_3 Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Крім того, постанови КМУ №№ 365, 509, 637 є чинними, неконституційними не визнавались, а тому обовязкові до виконання.

З урахуванням викладеного, управління вважає, що оскільки управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, то підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні. Просили у позові відмовити.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 ОСОБА_4 України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи внаслідок загального захворювання, отримує пенсію по інвалідності, що підтверджено Пенсійним посвідченням серії № виданого Пенсійним фондом України.

Відповідно довідки від 12 жовтня 2016 року №, ОСОБА_2 було взято на облік, як внутрішньо переміщеної особи за адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, її зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Та обставина, що у вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з заявою про запит пенсійної справи із управлінні ПФУ у м. Лутугіне Луганської області та 27.09.2014 року прийнята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України по матеріалам електронної пенсійної справи, виплата пенсії за період з 01.08.2014 р. по 30.09.2014 року проведено в жовтні 2014 року та в подальшому щомісячно отримували пенсійні виплати, визнається сторонами, ними не заперечується.

Також, сторонами не заперечується, що позивачці відмовлено у виплаті пенсії з листопада 2016 року.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2.

Згідно із статтею 46 ОСОБА_4 України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 4 Закону України № 1058 встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на ОСОБА_4 України, яка складається з Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообовязкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Положенням ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч. 1 ст. 49 цього Закону.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 цього Закону, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених ст. 49 Закону № 1058.

Рішення пенсійним органом щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії не приймалося, що не заперечувалось відповідачем.

Указом Президента України «Про рішення ОСОБА_5 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, який набрав чинності 14 квітня 2014 року, введено в дію рішення ОСОБА_5 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення ОСОБА_5 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Згідно з п. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсії та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному ОСОБА_3 Міністрів України.

07 листопада 2014 року ОСОБА_3 Міністрів України прийнято постанову № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської області (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка зареєстрована у встановленому законом порядку, як особа, що перемістилася з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується оновленою довідкою від 12.10.2016 року №.

Відповідач у своїх запереченнях посилається на рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб від 05.10.2016 року № 9 через тривалу відсутність (понад 60 днів) внутрішньо переміщених осіб за місцем проживання, у звязку з чим з 01.11.2016 ОСОБА_2 було припинено виплату пенсії.

Крім того, відповідач в запереченнях посилається на постанову КМУ № 365 від 08.06.2016 року, якою затверджено порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Пунктом 2 постанови КМУ № 365 передбачено: установити, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Тому підстав для відновлення пенсійних виплат у пенсійного органу не було, посилаючись на той факт, що в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб міститься інформація, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Але таке твердження пенсійного органу є не обґрунтованим, оскільки на момент припинення виплати пенсії позивачу довідка від 21.11.2014 № НОМЕР_1 не була скасована.

Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункт 1 Порядку),

Згідно п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) або робочі групи, а не на відповідача.

Тобто, у відповідача відсутні повноваження здійснення вищезазначеного контролю.

За пунктом 9 зазначеного Порядку за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

За пунктом 13 та 14 Порядку комісія не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення щодо припинення соціальної виплати надсилає копію такого рішення органам, що здійснюють соціальні виплати, та структурному підрозділу з питані соціального захисту населення. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення та орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії припиняє соціальні виплати з місяця, що настає за тим, у якому прийнято відповідне рішення, а у випадках, передбачених підпунктом 3 пункту 4 та підпунктом 4 пункту 12 цього Порядку з дня припинення виплати ПАТ «Державний ощадний банк України» або з дня скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Тобто, припинення виплати пенсії здійснюється після отримання відповідачем рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про скасування довідки до прийняття остаточного рішення комісією, а остаточне рішення про припинення виплати пенсії приймається на підставі рішення комісії.

Отже, на момент припинення виплати пенсії позивачу у відповідача були відсутні передбачені Порядком та Законом № 1058-ІV підстави для припинення виплати пенсії.

Крім того, суд зазначає, що наведені вище постанови ОСОБА_3 Міністрів України не є законами, а тому ці підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Право приймати закони, вносити до них зміни, належить виключно ОСОБА_5 України і не може передаватися іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй.

Верховна ОСОБА_5 України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акту. Право на обмеження конституційних прав громадян ОСОБА_3 Міністрів України Верховною ОСОБА_5 України не надано.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов ОСОБА_3 Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття пенсійним органом відповідного рішення не входить до вказаного вище переліку випадків, відповідно до яких припиняється виплата пенсії, а тому не може бути підставою для її припинення, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину ОСОБА_4 України.

Таким чином, аналізуючи всі докази у їх сукупності та обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною другою статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 1 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, виконуються негайно.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Отже аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок відповідача добровільно і негайно виконати рішення суду про присудження виплатити пенсію і цей обов'язок полягає у тому, що у відповідача обов'язок видати пенсію у межах стягнення за один місяць виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Таким чином суд приходить до переконання, що вимоги позивачки ОСОБА_2 про звернення постанови до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць у сумі 1314,72 грн. також підлягають задоволенню, оскільки з Довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 29 квітня 2016 року вбачається, що пенсія по інвалідності ОСОБА_2 нараховувалася у розмірі 1314,72 грн.

Керуючись статтями 2,21, 49-51,104,106, 159-162 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії-задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2, пенсії з листопада 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3 починаючи з листопада 2016 року по 01.05.2017 року, та виплатити заборгованість за період, починаючи з листопада 2016 року, на рахунок в уповноваженому банку, обраному нею раніше (акціонерне товариство «Ощадбанк»).

Допустити негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_3, в межах суми стягнення за один місяць 1314 (одна тисяча триста чотирнадцять грн.) 72 коп.

Постанова суду підлягає негайному виконанню у межах су ми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області ОСОБА_6