Справа № 820/7063/16
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 р.Справа № 820/7063/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Бартош Н.С. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 внутрішніх справ України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. по справі № 820/7063/16

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 внутрішніх справ України , Харківського національного університету внутрішніх справ

про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

- стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ України щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням відповідно у розмірі 1500 грн.

Ухвалою від 08.02.2017 р. до участі у справі було залучено в якості другого відповідача ОСОБА_1 внутрішніх справ України.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 внутрішніх справ України на користь ОСОБА_2 щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн.

В іншій частині вимог в задоволені позову відмовлено .

ОСОБА_1 внутрішніх справ України ( далі відповідач) , не погоджуючись із зазначеним рішенням, подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Так, в своїй апеляційній скарзі, відповідач зазначає, що позивач був звільнений з Харківського національного університету внутрішніх справ, там отримував всі виплати, а тому саме ця установа повинна здійснити виплату щомісячної грошової допомоги. Також судом в порушення п.11 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992р. не зясовано підстави припинення виплати зазначеної грошової допомоги позивачу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксації судового процесу.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідив докази по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.195 КАС України справа розглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач, майор міліції ОСОБА_2, проходив службу в Харківському Національному Університеті Внутрішніх Справ (ХНУВС) та 06.11.2015р. був звільнений наказом ХНУВС №205 о/с у запас Збройних Сил згідно згідно п. 9 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" та Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за п. 64 "г" (через скорочення штатів).(а.с.4)

Після звільнення зі служби позивач залишився працювати на вільнонайманій посаді в університеті.

20.10.2016 р. позивач звернувся до ректора ХНУВС із заявою про нарахування і сплату йому, як особі, звільненій у зв'язку із скороченням штатів, щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим званням. (а.с.5)

Розглянувши звернення позивача, відповідач повідомив, що ОСОБА_2 щомісячна грошова допомога не нараховувалась і не виплачувалась, що підтверджується листом ХНУВС від 03.11.2016 р. вих. №4/776 (а.с.6)

Вважаючи порушеним право на отримання щомісячної грошової допомоги у розмірі посадового окладу за військовим (спеціальним) званням позивач звернувся до суду .

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання зазначеної допомоги, безпідставності її не виплати та законодавчо встановленого обов'язку ОСОБА_1 внутрішніх справ здійснити зазначену виплату.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.102 Закону України "Про національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно зі ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ особам, які звільнені зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Умови призначення та порядок виплати щомісячної грошової допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України №393 від 17.07.1992 р. « Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей»

Відповідно до п. 11 постанови КМУ особам, звільненим із служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Щомісячна грошова допомога виплачується тим особам, що під час служби мали право на отримання окладу за військовим (спеціальним) званням.

Річний строк для виплати щомісячної грошової допомоги особам, зазначеним у абзаці першому цього пункту, обчислюється з дня звільнення їх із служби. Допомога виплачується з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_2 був звільнений зі служби за скороченням штатів, під час служби мав право на отримання окладу за військове (спеціальне) звання, зазначена сума щомісячної грошової допомоги позивачу не виплачена, після звільнення зі служби на обліку не перебуває і пенсію не отримує, що також підтверджується довідкою ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області.

З огляду на зазначене вірним є висновок суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на отримання щомісячної грошової допомоги та обовязку відповідача здійснити її виплату.

Доводи апеляційної скарги щодо покладення обовязку виплати суми допомоги на неналежного відповідача, колегія суддів вважає помилковими, оскільки відповідно до абзацу 4 п.11 постанови КМУ виплата щомісячної грошової допомоги здійснюється ОСОБА_1 оборони, ОСОБА_1 надзвичайних ситуацій, ОСОБА_1 внутрішніх справ, Національною поліцією, ОСОБА_1 транспорту та зв'язку, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації, Державною кримінально-виконавчою службою, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Державною інспекцією техногенної безпеки, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Управлінням державної охорони через уповноважені ними органи. Отже обовязкок здійснення виплати зазначеної суми допомоги покладено саме на ОСОБА_1 органів внутрішніх справ України.

Посилання відповідача на Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007р. № 499 є помилковим, оскільки зазначена інструкція втратила чинність згідно наказу МВС України від 31.10.2016р. № 1131.

Доводи апеляційної скарги щодо не перевірки судом першої інстанції наявності підстав припинення позивачу виплати щомісячної грошової допомоги, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, п.11 постанови КМУ встановлено випадки припинення виплати суми допомоги, зокрема особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги: - знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді); - були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації; - набули право на пенсію, зокрема від органів соціального захисту населення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем призначення пенсії. Якщо виплату пенсії припинено відповідно до законодавства протягом одного року після звільнення, виплата допомоги поновлюється з місяця, що настає за місяцем припинення виплати пенсії.

Згідно зазначеної норми права встановлені випадки припинення виплати грошової допомоги при настанні певних обставин. Колегія суддів зазначає, що відповідачем виплата щомісячної допомоги позивачу не проводилася, доказів наявності обставин, які є підставою для припинення виплати, передбачених п.11 постанови КМУ відповідачем не надано, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а також те, що суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте відповідачем не доведено юридичну та фактичну обґрунтованість підстав не проведення позивачу виплати щомісячної грошової допомоги в розмірі окладу за спеціальним званням майор.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині стягнення щомісячної грошової допомоги на користь ОСОБА_3 у розмірі окладу за спеціальним званням 125 грн. на загальну суму 1500 грн.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні постанови вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, а отже відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. по справі № 820/7063/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2017 р.