Справа № 236/1171/17
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бікезіної О.В.,

за участю секретаря Плаксіної Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лиман за участю позивача ОСОБА_1 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Скіданенко В"ячеслава Юрійовича про скасування постанови суб'єкта владних повноважень, суд -

В С Т А Н О В И В :

До Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 392305 від 14 квітня 2017 року.

Даний адміністративний позов мотивований тим, що 14 квітня 2017 року інспектором Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Скіданенко Вячеславом Юрійовичем було винесено постанову серії БР № 392305 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 9.8 Правил дорожнього руху та накладено стягнення у вигляді штрафу 420 грн. Однак, позивач вважає, що порушення правил дорожнього руху ним не було, він керував автомобілем OPEL VECTRA д/н НОМЕР_2 поза населеним пунктом з увімкненими габаритними вогнями. Після того, як був зупинений інспектором та розпочав рух увімкнув ближнє світло фар, оскільки в конструкції його транспортного засобу відсутні денні ходові вогні. Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Тому просить суд скасувати постанову інспектора Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Скіданенко В"ячеслава Юрійовича серії БР № 392305 від 14 квітня 2017 року, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач Скіданенко В.Ю. в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, шляхом вручення судової повістки (а.с.18), доказів в обґрунтування доводів та заперечень проти обставин позову суду не наддав, ухвалу суду від 10.05.2017 року про надання суду належним чином засвідчених копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення не виконав. У зв'язку з цим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Судом встановлено, що 14 квітня 2017 року інспектором Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Скіданенко Вячеславом Юрійовичем було винесено постанову серії БР № 392305 відповідно до якої водій ОСОБА_1 14.04.2017 року у 16:10 год. на автодорозі «Лиман-Дробишеве» 1 км + 700 м керував автотранспортним засобом OPEL VECTRA д/н НОМЕР_2 поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За скоєння даного адміністративного правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 420 грн. (а.с.6).

Позивач не згоден із зазначеною постановою та оспорює факт вчинення адміністративного правопорушення.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Таким чином, диспозиція ч. 2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Тобто вказана норма не передбачає відповідальності за порушення п. 9.8. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем Скіданенко В.Ю., який є посадовою особою Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не склався на підставі ст. 258 ч.2 КУпАП. Однак це не звільняє відповідача від обов"язку довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Таким чином, відповідач перед прийняттям постанови по справі про адміністративне правопорушення, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати показання позивача.

В силу ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів поліції, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом було вжито усіх можливих заходів стосовно здобуття та дослідження доказів у даній справі у спосіб виклику відповідача, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення за невизнання ним позову, однак останній не з'явився в судове засідання, заперечення на позов до суду не надав.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, суд зазначає, що санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 грн. х 25= 425 грн.), в той час, як на ОСОБА_1 був накладений штраф у розмірі 420 грн.

З огляду на викладене, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 392305 від 14 квітня 2017 року за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП прийнята з порушеннями вимог КУпАП, є безпідставною та необґрунтованою, у зв"язку з чим, позов в частині її скасування підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП «по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи».

Суд при розгляді справ про оскарження постанов про адміністративне правопорушення не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що у вимозі позивача щодо необхідності закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, слід відмовити.

Згідно зі ст. 94 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Скіданенко В"ячеслава Юрійовича про скасування постанови суб'єкта владних повноважень - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 392305 від 14 квітня 2017 року, винесену інспектором Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Скіданенко В"ячеславом Юрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 420 грн. - скасувати.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 22 травня 2017 року.

Суддя -