Справа № 802/578/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 травня 2017 р. Справа № 802/578/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.

позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: Данильченка В.В., Остапенка О.Є., Глінчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до: Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - арбітражний керуючий ОСОБА_1, позивач) із позовом до Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з 21.03.2017 р. по 23.03.2017 р. головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області на підставі доручення Міністерства юстиції України від 14.12.2016 р. за №3199/37449-0-33-16/9.4 та скарги керівника Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" від 15.11.2016 р. № 453 проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання повноважень розпорядника майном у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка". За результатами перевірки складено Довідку від 23.03.2017 р. №5 та Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого за №8 від 03.04.2017 р., в яких зафіксовані порушення, що є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

Однак, на переконання позивача, ним не було допущено порушень законодавства України під час виконання повноважень розпорядника майном у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" та не вчинено дій, які б порушували права та законні інтереси боржника у цій справі. Арбітражний керуючий ОСОБА_1 вважає, що Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області не мало правових підстав для висновків відображених у акті.

Крім того, арбітражний керуючий ОСОБА_1 в обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що в порушення пункту 2.12 Порядку контролю за діяльністю арбітражний керуючих, відповідачем проведено перевірку з тих самих питань, що уже перевірялися Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області про що складено відповідні Довідка від 23.06.2016 р. №24/1 та Акт від 05.04.2016 р. №24/2.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо складання висновків щодо наявність порушень під час виконання повноважень розпорядника майна у справі №902/1406/15 про банкрутство ПАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" арбітражного керуючого ОСОБА_1, які викладені у акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 03.04.2017 р. №8 та які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд адміністративний позов задовольнити повністю. Представник позивача надав пояснення, аналогічні до викладеного у позовній заяві. Додатково зазначив, що оскаржувані дії відповідача порушуються законні права та інтереси позивача, оскільки висновки акту перевірки можуть стати підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Представники відповідача заперечили позовні вимоги з підстав, наведених у письмових запереченнях на адміністративний позов. У своїх поясненнях зазначили, що позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство ПрАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка", а також складання документів, прийнятих за її результатами, здійснено Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області з дотриманням вимог чинного законодавства. Твердження позивача про те, що відповідачем при проведенні перевірки порушено вимоги п. 2.12 Порядку контролю за діяльністю арбітражний керуючих не відповідають дійсності, оскільки питання поставлені у скарзі керівника ПрАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" від 15.11.2016 р. № 453 та питання, що досліджувалися під час перевірки Головним управлінням юстиції у Житомирській області охоплюють різні періоди діяльності позивача та не є тотожними.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши інші докази, які є у справі в їх сукупності, суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.10.2015 р. у справі №902/1406/15 порушено провадження про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка", визнано вимоги ініціюючого кредитора -TOB "Сіріус Екстружен" в сумі 1166523,22 грн. та введено процедуру розпорядження майном боржника на 115 календарних днів, до 18.02.2016 р. Призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_1

24.10.2016 р. постановою господарського суду визнано боржника ПАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" у справі № 902/1406/15 банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

05.12.2016 р. постановою Рівненського апеляційного господарського суду скасовано постанову господарського суду Вінницької області від 24.10.2016 р., справу скеровано до місцевого суду на стадію розпорядження майном боржника в іншому складі суду.

Скасовуючи постанову місцевого господарського суду суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення судом першої інстанції вимог Закону, зокрема: належним чином не перевірено майновий стан боржника, дані про його активи та пасиви, відсутні докази щодо вжиття розпорядником майна - арбітражним керуючим ОСОБА_1 належних заходів стосовно з'ясування наявності (відсутності) рухомого та нерухомого майна, цінних паперів, об'єктів інтелектуальної власності тощо, належним чином не з'ясовано питання щодо можливості застосування відносно боржника інших, ніж ліквідація, судових процедур банкрутства. При цьому апеляційний суд звернув увагу на ту обставину, що рішення комітету кредиторів про перехід до процедури банкрутства не є достатньою умовою та підставою визнання такого боржника банкрутом.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.01.2017 р. залишено в силі постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 р. у справі №902/1406/15.

У період з 21.03.2017 р. по 23.03.2017 р. головним територіальним управлінням юстиції в Вінницькій області на підставі доручення Міністерства юстиції України від 14.12.2016 р. за №3199/37449-0-33-16/9,4 та скарги керівника Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" від 15.11.2016 р. № 453 проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання повноважень розпорядника майном у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка".

За результатами перевірки складено Довідку від 23.03.2017 р. №5 та Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого за №8 від 03.04.2017 р., в яких зафіксовані порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

Так, комісією з перевірки встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 під час виконання повноважень розпорядника майном ПрАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" грубо порушено вимоги Закону, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника в особі ПрАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка", а саме:

- арбітражним керуючим (розпорядником майна) ОСОБА_1, як встановлено постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 5 грудня 2016 року не проведено аналізу фінансового стану боржника станом на початок 2016 року, а в матеріалах справи міститься лише звіт арбітражного керуючого ОСОБА_1 за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного ПАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" станом на 18 листопада 2015 року, в якому досліджувався період з 31 грудня 2012 року по 30 вересня 2015 року, тобто до порушення справи про банкрутство ПАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка", чим грубо порушено вимоги абзацу шостого частини третьої статті 22 Закону (в редакції Закону чинній від 19 січня 2013 року), пункту третього частини другої статті 98 Закону (в редакції Закону чинній від 19 січня 2013 року);

- арбітражним керуючим (розпорядником майна) ОСОБА_1, як встановлено постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 5 грудня 2016 року по справі № 902/1406/15 про банкрутство ПАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" не проведено інвентаризації майна боржника із визначенням переліку та вартості даного майна, чим грубо порушено абзац одинадцятий частини третьої статті 22 Закону (в редакції Закону чинній від 19 січня 2013 року);

- враховуючи постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 5 грудня 2016 року по справі № 902/1406/15 про банкрутство ПАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" встановлено, що арбітражним керуючим (розпорядником майна) ОСОБА_1 не вжито заходів для захисту майна боржника, а саме: земельної ділянки та цілісного майнового комплексу, які знаходяться за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, Красноярське шосе, чим грубо порушено абзац п'ятий частини третьої статті 22 Закону (в редакції Закону чинній від 19 січня 2013 року).

На переконання позивача, зазначені в Акті перевірки порушення арбітражним керуючим вимог законодавства України є надуманими та безпідставними, а дії відповідача щодо складання висновків про наявність порушень під час виконання повноважень розпорядника майна у справі №902/1406/15 про банкрутство ПАТ "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" арбітражного керуючого ОСОБА_1, які викладені у акті позапланової невиїзної перевірки його діяльності від 03.04.2017 р. №8 - протиправними.

Визначаючись щодо спірних правовідносин суд виходить із наступного.

Правові засади здійснення діяльності арбітражних керуючих в Україні визначають Закон України № 2344-XII від 14.05.1992 року "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011 року та нормативні акти, прийняті Міністерством юстиції України, який є державним органом з питань банкрутства, в розумінні ст. 3 вказаного Закону. До функцій Міністерства юстиції України в регулюванні діяльності арбітражних керуючих відноситься організація системи підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), встановлення вимог для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), формування Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майном, керуючих санацією, ліквідаторів) України та інші передбачені законодавством повноваження.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражні керуючі є суб'єктами незалежної професійної діяльності, а право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з частиною другою ст. 106 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

З положень наведеної норми вбачається, що нею визначена єдина підстава для проведення позапланових перевірок арбітражних керуючих, яка пов'язується із наявністю звернень громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Інших підстав для проведення позапланових перевірок діяльності арбітражних керуючих законом не передбачено.

Згідно з пунктом 2.6. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року № 1284/5, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 03.07.2013 року за № 1113/23645 (далі - Порядок № 1284/5), підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Відповідно до підпункту 2.6.3 пункту 2.6 Порядку № 1284/5, Мін'юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов'язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку.

Отже, Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області як територіальний орган з питань банкрутства самостійно не приймає рішення щодо наявності або відсутності підстав для здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, а лише виконує вказівки центрального органу виконавчої влади Міністерства юстиції України.

Згідно з пунктом 5.1 Порядку в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Відповідно до пункту 6.3 Порядку № 1284/5, комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 7) (далі - акт перевірки) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки.

Згідно з підпунктом 6.6.3 пункту 6.6. Порядку № 1284/5, у резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також Висновку (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого.

Судом встановлено, що за результатами проведеної перевірки відповідачем було встановлено ряд порушень, які допущені арбітражним керуючим. У зв'язку із чим складено Довідку від 23.06.2016 р. №24/1 та Акт від 05.04.2016 р. №24/2, які 05.04.2017р. за №12761/5/0-16 направлені до структурного підрозділу Мін'юсту для внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує, що позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправними дій Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, які полягали у складанні висновків щодо наявності порушень, викладених в акті перевірки та які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

Відповідно до п. 3.1 Порядку № 1284/5, голова та члени комісії мають право під час проведення перевірки складати акти, які фіксують факти, пов'язані з організаційними питаннями стосовно проведення перевірки, необхідності її продовження чи неможливості її проведення.

Пунктом 6.9 Порядку № 1284/5 передбачено, що у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень.

Орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис (пп. 6.9.1 п. 6.9 Порядку № 1284/5).

Згідно з п. 6.13 Порядку № 1284/5, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

До пропозиції орган контролю додає акт перевірки з усіма документами, що є його невід'ємними складовими.

Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави дійти висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Вказані висновки відповідають позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 р. у справі № 21-237а13.

Сама по собі ймовірність, як вважає позивач, притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі акту перевірки про наявність у діях арбітражного керуючого порушень вимог чинного законодавства ще не свідчить про порушення права особи, яке захищається судом.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що рішення Дисциплінарної комісії при Міністерстві юстиції України про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є актом індивідуальної дії, який може бути оскаржений до суду окремо.

В цьому контексті також доцільно зазначити, що за змістом положень п. 7.7 Порядку № 1284/5, Дисциплінарна комісія вправі самостійно скасувати висновки акта перевірки у разі встановлення невідповідності таких висновків вимогам законодавства.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відтак адміністративний позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням положень ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволені позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна