Справа № 822/2574/16
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2574/16

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

17 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької обласної державної адміністрації на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача - департамент екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 03 березня 2016 року відповідачем видано розпорядження №98/2016 про надання дозволу на розроблення технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду в натурі на ставки, які розташовані за межами населеного пункту на території Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області площею 1,9324 га та 1,7025 га з метою подальшої передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб.

14 квітня 2016 року та 17 травня 2016 року позивач звертався до Хмельницької ОДА із заявами про затвердження виготовленої технічної документації із землеустрою, але 04 травня 2016 року за №03/1-2058 та 16 червня 2016 року за №03/1-2781 отримав відмови через відсутність згоди відповідного органу виконавчої влади (обласної державної адміністрації) та паспорта водного об'єкта.

Вважаючи свої права порушеними та з метою їх відновлення позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

25 серпня 2016 року Хмельницьким окружним адміністративним судом ухвалено постанову, якою визнані протиправними відмови відповідача від 04 травня 2016 року за №03/1-2058 та 16 червня 2016 року за №03/1-2781.

10 листопада 2016 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про затвердження технічної документації (а.с. 5). Відповідач листом від 12 грудня 2016 року за № 03/1-6087 (а.с. 6) відмовив у затвердженні технічної документації через відсутність діючих паспортів водних об'єктів.

Позивач звернувся до суду з вимогою зобов'язати відповідача затвердити технічну документацію та передати йому в оренду земельні ділянки водного фонду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у затвердженні технічної документації, оскільки обов'язок виготовити паспорти водних об'єктів покладено на відповідача, а не на позивача.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Статтею 19 ЗК України визначені категорії земель, до яких, серед інших, віднесено землі водного фонду.

Частиною 4 статті 59 ЗК України визначено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту.

Таким чином, землі водного фонду мають певну специфіку, а тому передача їх в користування врегульована не лише нормами ЗК України, а й спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про аквакультуру", Водним кодексом України та іншими законодавчими і нормативно-правовими актами, в залежності від виду та мети користування.

Статтею 14 Закону України "Про аквакультуру" визначені особливості умов здійснення аквакультури та надання рибогосподарського водного об'єкта (його частини), рибогосподарської технологічної водойми, акваторії (водного простору) внутрішніх морських вод, територіального моря, а також акваторії (водного простору) виключної (морської) економічної зони України в користування на умовах оренди для цілей аквакультури.

Частинами 1 - 3 вказаної норми визначено, що рибогосподарський водний об'єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України.

Частини рибогосподарського водного об'єкта надаються в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі органами, які здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) відповідно до Земельного кодексу України, лише для розміщення плавучих рибницьких садків. У такому разі межі наданої в користування частини рибогосподарського водного об'єкта визначаються координатами відведеної акваторії. Відведення земельної ділянки водного фонду під водою (водним простором) та встановлення її меж у натурі (на місцевості) не здійснюються.

Рибогосподарська технологічна водойма для цілей аквакультури надається юридичній чи фізичній особі органом, який здійснює розпорядження земельною ділянкою під водою (водним простором) відповідно до Земельного кодексу України, за договором оренди землі (земель водного фонду).

При передачі юридичній чи фізичній особі в оренду рибогосподарської технологічної водойми такій особі одночасно можуть передаватися в користування гідротехнічні споруди.

Надання рибогосподарської технологічної водойми у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта рибогосподарської технологічної водойми та/або технічного проекту рибогосподарської технологічної водойми.

Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері рибного господарства.

Об'єктом користування на умовах оренди рибогосподарської технологічної водойми є земельна ділянка під водою, в межах якої здійснюється аквакультура, та вода (водний простір), які в комплексі одночасно надаються в користування одній і тій самій юридичній чи фізичній особі.

Плата за користування на умовах оренди рибогосподарською технологічною водоймою складається з орендної плати за використання земельних ділянок та орендної плати за рибогосподарську технологічну водойму.

Згідно з статтею 51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Надання водних об'єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об'єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 травня 2013 року № 420 затверджено Типовий договір оренди водних об'єктів.

Згідно визначеної форми договору оренди водного об'єкту об'єктом оренди є вода (водний простір) та земельна ділянка під водним об'єктом.

Надання водних об'єктів у користування на умовах оренди здійснюється за обов'язковою наявності паспорта водного об'єкта.

Порядок розроблення паспорта водного об'єкта затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18 березня 2013 року № 99 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 травня 2013 року № 75/23307, а Порядок розроблення паспорта рибогосподарської технологічної водойми, затверджено наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16 грудня 2013 року № 742 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2014 року № 27/24804.

Колегією суддів встановлено, що кошторисом на 2016 рік обласної державної адміністрації та Департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації не передбачені кошти на замовлення розробки паспортів водних об'єктів, які знаходяться на земельних ділянках площею 1,4025 га та 1,9324 га на території Чепелівської сільської ради Красилівського району.

Сторони не заперечували того факту, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про надання затвердження технічної документації діючих паспортів водних об'єктів не було.

Отже, розгляд питання про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі в оренду водних об'єктів в комплексі із земельними ділянками водного фонду може бути здійснено лише за наявності паспортів водних об'єктів.

Таким чином, позивачем передчасно заявлено позовні вимоги стосовно затвердження технічної документації по встановленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 1.9324 га та 1.7025 га, які знаходяться за межами с. Чепелівка, Красилівського району, Хмельницької області та зобов'язання відповідача передати ОСОБА_2 в оренду зазначені земельні ділянки водного фонду.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що дія дозволу на спеціальне водокористування позивача закінчилась 27 березня 2015 року та у встановленому законом порядку не продовжувалась та не поновлювалась.

Посилання суду І інстанції на висновки зроблені у рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року, як на приюдиційні обставини, які в силу вимог частини 1 статті 72 КАС України не підлягають доказуванню є помилковим. Так, у постанові від 25 серпня 2016 року Хмельницький окружний адміністративний суд стосовно відсутності паспортів водного об'єкту викладає мотиви прийнятого рішення, а не встановлює обставини, які в силу частини 1 статті 72 КАС України не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Хмельницької обласної державної адміністрації задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.