Справа № 200/16032/16-а (2-а/200/626/16)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2017 рокусправа № 200/16032/16-а (2-а/200/626/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Гімона М.М. Білак С.В.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2017 р. в справі № 200/16032/16-а за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську (далі УПФУ) про визнання протиправними дій з відмови в перерахунку пенсії за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013, викладені у листі від 22.06.2016 р. № 3804/04/15; зобовязання здійснити з 01.01.2016 р. перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. в редакції, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 80% заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Дніпропетровської області № 18-127вих.16 від 30.03.2016 р., без обмеження максимального розміру пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013, виплативши відповідну різницю.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2017 р. позов задоволено частково, визнано неправомірними дії відповідача з відмови позивачу у проведенні перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013, викладені в листі від 22.06.2016 р. № 3804/04/15; зобовязано УПФУ здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла станом на час призначення пенсії, в розмірі 80% місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Дніпропетровської області від 30.03.2016 р. № 18-127вих.-16 без обмеження її максимального розміру відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.07.2016 р.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову через порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом зазначено, що оскільки на час виникнення спірних правовідносин пункт 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», який регламентував питання перерахунку пенсій працівникам прокуратури у звязку з підвищенням заробітної плати та перерахунку пенсії на день звільнення з роботи, викладено у новій редакції, якою визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яким умови та порядок не визначався, то відсутні підстави для перерахунку пенсії. Крім того, у звязку з набранням чинності Законом України № 213, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру» не призначаються та не перераховуються.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Позивач в судовому засіданні позивач просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 27.10.1998 р. перебуває на обліку в УПФУ як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

16.06.2016 р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 30.03.2016 р. № 18-127вих.-16 про розмір заробітної плати з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 р. та № 1013 від 09.12.2015 р. Листом УПФУ № 3804/04/15 від 22.06.2016 р. відмовлено у проведенні перерахунку у звязку з тим, що скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються за спеціальними законами, зокрема, за Законом України «Про прокуратуру».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, а тому внесені Законами зміни до статті, що регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 27.10.1998 р. отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (далі Закону № 1789-ХІІ). 02.10.2016 р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 30.03.2016 р. № 18-127вих.-16.

Листом УПФУ № 3804/04/15 від 22.06.2016 р. відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, мотивуючи тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначались статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. № 76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015 р., до частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни.

До внесення відповідних змін в ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було зазначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Після внесення змін, ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладена в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», яка діє з 01.01.2015 р.

Аналогічних змін зазнала і частина 20 статті 86 нового Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 р., де визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість, Кабінетом Міністрів України відповідний порядок не приймався.

Оскільки позивач звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії 10.11.2016 р., а редакція Закону України «Про прокуратуру» на цей час не містила норми, яка б передбачала такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, то позовні вимоги, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на законі.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що на час розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України, відповідно відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема Законом України «Про прокуратуру». Отже, сама по собі зміна оплати праці прокурорсько-слідчих працівників не є підставою для перерахунку пенсії.

Зміни, внесені Законом України № 76 від 28.12.2014 р. до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ та до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, неконституційними не визнавались і не скасовувались.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого закону, чим порушено принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України.

Крім іншого, право на пенсію позивачем реалізовано у 2002 році. Нарахування його пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення, що не є спірним. Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Підсумовуючи викладене, судова колегія зазначає, що на теперішній час питання перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати не врегульовано на законодавчому рівні, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу у звязку із зміною місячного заробітку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції зазначені обставини не прийнято до уваги, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2017 р. в справі № 200/16032/16-а задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2017 р. в справі № 200/16032/16-а за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти в справі № 200/16032/16-а нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 18.05.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.В. Білак