Справа № 822/489/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/489/17

Головуючий у 1-й інстанції: Касап В.М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

17 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: Злотенка С.О.,

представника відповідача: Блідної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини-польової пошти НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльність, визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Державної казначейської служби України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати протиправною бездіяльність військової частини польова пошта НОМЕР_1 , щодо невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 "Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, щодо неподання у місячний строк після завершення ОСОБА_1 виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення на розгляд комісії, утвореної у МОУ, документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій; визнати протиправною бездіяльність комісії Хмельницького ОВК з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій щодо належного розгляду звернення ОСОБА_1 від 28.11.2016 року про визначення статусу учасника бойових дій, а також визнати незаконним та скасувати рішення комісії, оформленого протоколом від 14 грудня 2016 року №17, в частині направлення документів щодо статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ; зобов`язати Хмельницький обласний військовий комісаріат в особі комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій розглянути та прийняти рішення щодо визначення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій; стягнути як компенсацію моральної шкоди з держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницької області кошти державного бюджету в сумі 15000 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , щодо невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 "Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, щодо неподання у місячний строк після завершення ОСОБА_1 виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України, документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій розглянути та прийняти рішення щодо визначення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідачі: військова частина-польова пошта НОМЕР_1 та Головне управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області , будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в вч - польова пошта НОМЕР_1 на посаді інструктора навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців технічного забезпечення відділення підготовки фахівців технічного та тилового забезпечення.

Згідно наказу командира ВЧ ПП НОМЕР_1 №227 від 05.09.2016 р. вибув у відрядження у штаб АТО на території Донецької та Луганської областей м. Краматорськ ОТУ "Маріуполь" 56 омбр на 10 діб з 05.09.2016 по 14.09.2016, з метою удосконалення підготовки підрозділів родів військ згідно розпорядження ПЗ НГШ ЗС України від 02.09.2016 №348/3627.

07.09.2016 ОСОБА_1 прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей в оперативно-тактичному угрупуванні "Маріуполь", забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, що підтверджується витягом з наказу №250 від 07.09.2016.

Згідно наказу №255 від 12.09.2016 позивач 12 вересня 2016 року вибув з сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей в оперативно-тактичному угрупуванні "Маріуполь", забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, та відповідно до наказу №265дск від 21.09.2016 перебував у службовому відрядженні в районі Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, з 13 по 17 вересня 2016 року.

Наказом №268дск від 24.09.2016 першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України підтверджено, що позивач з 24 вересня 2016 року вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення до пункту постійної дислокації.

25 вересня 2016 року ОСОБА_1 прибув до ВЧ - ПП НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків з штабу АТО на території Донецької та Луганської областей м. Краматорськ ОТУ "Маріуполь" 56 омбр, що підтверджується наказом командира ВЧ - ПП НОМЕР_1 .

04.10.2016 позивач звернувся до вч-польова пошта НОМЕР_1 стосовно вирішення питання про отримання статусу учасника бойових дій.

28.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся через Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій при Хмельницькому обласному військовому комісаріаті та надав перелік підтверджуючих документів.

У послідуючому, листом Хмельницького ОВК від 26.12.2016 року №922 ОСОБА_1 повідомлено, що комісія при Хмельницькому ОВК позитивного рішення про визнання його учасником бойових дій не прийняла, документи повернуті на доопрацювання у зв`язку із перебуванням позивача в зоні проведення АТО менше 30 днів.

Однак ОСОБА_1 , вважаючи вказану бездіяльність протиправною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Згідно п.19 ч.1 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Процедура надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначена Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 413 .

Пунктом 2 Порядку №413 в редакції, що діяла з 27.08.2016 на час здійснення правовідносин, встановлено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

В листопаді 2016 року до Порядку №413 відповідно до постанови КМ України від 8 вересня 2016 року №602, яка набрала законної сили з 16 вересня 2016 року доповнено п.2-1, яким передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Як підтверджено доказами по справі, ОСОБА_1 в період з 07.09.2016 по 24.09.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах її проведення.

Згідно п.6, п.8 Порядку №413, для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади. У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Відповідно до п.6 абз.2, Порядку №413 комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Згідно довідки вч - польова пошта НОМЕР_1 №1330 від 28 лютого 2017 року, 14 листопада 2016 року молодший сержант запасу ОСОБА_1 усно звернувся до командування військової частини щодо оформлення довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, та надав відповідні підтверджуючі документи.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що вч - польова пошта НОМЕР_1 не виконано вимоги передбачені п.6 Порядку №413, чим порушено права позивача.

Крім того, 28.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся через Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій при Хмельницькому обласному військовому комісаріаті та надав перелік підтверджуючих документів.

14 грудня 2016 року відбулося засідання комісії Хмельницького ОВК з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій, на якому ухвалено повернути документи військовозобов`язаному ОСОБА_1 на доопрацювання.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльності комісії при Хмельницькому ОВК стосовно неналежного розгляду звернення позивача про визначення статусу учасником бойових дій, а також визнання незаконним та скасування рішення оформленого протоколом від 14.12.2016 №17 в частині направлення документів на доопрацювання, оскільки комісією при Хмельницькому ОВК порушено порядок розгляду звернення ОСОБА_1 щодо надання йому статусу учасника бойових дій, а саме - не прийнято рішення за наслідками розгляду його заяви.

При цьому, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції в частині, що позивач 07.09.2016 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, а зміни внесені до Порядку №413 згідно постанови КМУ №413 від 08.09.2016 року №602, яка в свою чергу набрала законної сили 16.09.2016 року (щодо строку для встановлення статусу учасника бойових дій), а тому п.2-1 Порядку №413 на позивача не поширюється, оскільки обов`язок встановлення статусу учасника бойових дій та у зв`язку з цим всіх обставин покладено на військовий комісаріат.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки його дій та рішень за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не в забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання ним вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискредиційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн., оскільки позивачем не наведено вмотивованих обставин щодо факту заподіяння такої шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Ухвала суду складена в повному обсязі 22 травня 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.