Справа № 2-а-5-3871/10/1423
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.Справа № 2-а-5-3871/10/1423

Категорія:6.3Головуючий в 1 інстанції: Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря Харченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Миколаївська міська рада, Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про захист прав,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з адміністративним позовом до адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила видати довідку про погодження прийняття приватної будівлі в експлуатацію згідно «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт»за №1035, без переоформлення документів про право користування земельною ділянкою.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.06.2011р. позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою її позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак постанову суду слід змінити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що по вул. Пушкінській, 21 в м. Миколаєві розташовано декілька житлових будинків, у яких розташовані квартири.

ОСОБА_10 на праві приватної власності належать квартири №1, №2 та №3 по вул. Пушкінській, 21а в м. Миколаєві на підставі договорів купівлі-продажу №2671 від 27.09.1995р., №115 від 24.01.1997р., №004393 від 21.03.2002р. та свідоцтва про право власності за заповітом серії АЕР №325536 від 05.03.2002р.

Водночас, відповідно до ст.382 ЦК України, опорні конструкції будинку «А»за вказаною адресою, які і інших будівель, належать на праві спільної сумісної власності всіх співвласників житлового будинку по вул. Пушкінській, 21 у м. Миколаєві.

Згідно ст.83 ЗК України у комунальній власності перебувають всі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані обєкти комунальної власності.

Відповідно до ст.42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються у постійне користування підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування обєднанню співвласників.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 09.12.2010р., яке ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 03.02.2011р. залишено без змін, встановлено, що земельна ділянка по вул. Пушкінській, 21 в м. Миколаєві перебуває у власності територіальної громади м. Миколаєва.

Відповідно до ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На основі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів ОСОБА_1, що вона має право власності на земельну ділянку по вул. Пушкінській, 21 у м. Миколаєві, оскільки всупереч вимогам ст.71 КАС України, нею не надано ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій, жодного документу, що посвідчує її право власності на земельну ділянку за вказаною адресою та про реєстрацію цього права.

Також, на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог позивач зазначає, що у звязку з переходом до неї права власності на всі квартири в житловому будинку по вул. Пушкінській, 21а в м. Миколаєві, вона отримала у власність житловий будинок за вказаною адресою і, як наслідок, адміністрація Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради зобовязана видати довідку про погодження прийняття приватної будівлі в експлуатацію згідно «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт», затв. постановою КМУ №1035 від 09.09.2009р. (далі Тимчасовий порядок).

Колегія суддів знаходить такі твердження безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 Тимчасового порядку цей Порядок встановлює механізм та умови прийняття в експлуатація закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами та будівлями, споруджених забудовниками фізичними особами.

Таким чином, Тимчасовий порядок поширював свою дію виключно на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами та будівлями. Однак, ОСОБА_1 є власником квартир в багатоквартирному будинку, а тому норми Тимчасового порядку на належні їй квартири не поширювали свою дію. Матеріалами справи підтверджено перехід права власності до ОСОБА_1 на окремі квартири, а не на весь будинок по вул. Пушкінській, 21а в м. Миколаєві, який є на балансі Миколаївської міської влади та являється комунальною власністю.

Поряд з цим, відповідно до п.3 Тимчасового порядку обовязковою умовою одержання забудовником сертифікату є наявність довідки про погодження прийняття приватної будівлі в експлуатацію, виданої на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради.

Порядок видачі таких довідок у м. Миколаєві був врегульований Порядком погодження прийняття в експлуатацію приватних будівель, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, на території м. Миколаєва, затв. рішенням Миколаївської міської ради №45/32 від 22.04.2010р., пунктом 22 якого передбачено, що обовязковою умовою видачі такої довідки є надання копії документу, що засвідчує виділення (надання) земельної ділянки, право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій розташована приватна будівля. Однак, як зазначено вище, у позивача відсутній будь-який документ, що засвідчує її право власності або право користування земельною ділянкою по вул. Пушкінській, 21 у м. Миколаєві.

Відповідно до ч. ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно ч.1 ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Колегія суддів вважає, що позивач помилково ототожнює набуття права власності на квартиру з набуттям права власності на житловий будинок, в якому знаходяться ці квартири.

На основі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що адміністрація Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради правомірно відмовила позивачу у наданні довідки погодження прийняття приватної будівлі в експлуатацію.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

При перегляді постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.06.2011р. встановлено, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність залишення позову без задоволення, однак своєї позиції належним чином не обґрунтував.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

В силу п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.2, 201 ч.1 п.1, 205 ч.1 п.2, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 червня 2011 року змінити, виклавши її описову та мотивувальну частини в редакції цієї постанови апеляційного суду.

В іншій частині постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 червня 2011 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 05.12.2011р

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_11