Справа № 826/3036/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 травня 2017 року № 826/3036/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомконцерну «Техвоєнсервіс»
доМіністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби
провизнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов у ВП №49114244,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Концерн «Техвоєнсервіс» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби, в якому просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. щодо накладення арешту 1) на кошти концерну «Техвоєнсервіс», що містяться на рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» МФО банку №380269, №1889; 2) філія концерну «Черкаський автомобільний ремонтний завод» кошти, що містяться на рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 354377, р/р №1462; 3) філія концерну « 99 Автомобільна ремонтна база» кошти, що містяться на рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 320649, р/р №8229; 4) філія концерну «Логістик-Центр» кошти, що містяться на рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у місті Києві, МФО 380805, р/р №5; 5) філія концерну «Центральний ремонтний завод засобів зв'язку» кошти, що містяться на рахунку в «РЦ» ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 320649, р/р №7189; 6) філія концерну «Науковий центр» кошти, що містяться на рахунку в АТ «Укрексімбанк», МФО 380333, р/р №7960;

- визнати протиправними та скасувати постанови у виконавчому провадженні №49114244 про арешт коштів 1) концерну «Техвоєнсервіс», що містяться на рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» МФО банку №380269, №1889; 2) філія концерну «Черкаський автомобільний ремонтний завод» кошти, що містяться на рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 354377, р/р №1462; 3) філія концерну « 99 Автомобільна ремонтна база» кошти, що містяться на рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 320649, р/р №8229; 4) філія концерну «Логістик-Центр» кошти, що містяться на рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у місті Києві, МФО 380805, р/р №5; 5) філія концерну «Центральний ремонтний завод засобів зв'язку» кошти, що містяться на рахунку в «РЦ» ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 320649, р/р №7189; 6) філія концерну «Науковий центр» кошти, що містяться на рахунку в АТ «Укрексімбанк», МФО 380333, р/р №7960.

Позовні вимоги мотивовано тим, що винесеними у межах виконавчого провадження №49114244 постановами про арешт коштів боржника накладено, зокрема, арешт на рахунки, з яких здійснюються платежі на виплату заробітної плати та інших сум доходів працівникам концерну та його філій, оплату податкових зобов'язань перед бюджетом, що пов'язані з такими виплатами коштів на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Також, у позовній заяві наголошено, що відповідачем, незважаючи на вже відкрите виконавче провадження №13579955 щодо стягнення з концерну «Техвоєнсервіс» на користь державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод», було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49114244 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 1225708,84 грн.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову не надав, а також не виконав ухвалу суду від 03.04.2017 в частині надання копій матеріалів виконавчого провадження.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом О.О. при примусовому виконанні постанови №13579955, виданої 10.05.2011 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про стягнення з ДГО концерн «Техвоєнсервіс» виконавчого збору у розмірі 1225708,84 грн. винесено постанови про арешт коштів боржника у межах виконавчого провадження №49114244, а саме:

- від 30.01.2017, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках МФО 3000223 ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 325796 філія - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 325268 ПАТ АКБ «Львів», окрім рахунків, захищених відповідно до законодавства України та належать філії концерну «Техвоєнсервіс» Львівський автомобільний ремонтний завод, у межах суми звернення стягнення виконавчого збору у розмірі 1206637,53 грн.;

- від 26.01.2017, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у наступних банківських установах: МФО 320649 філія «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 380634 ПуАТ «Акордбанк», окрім рахунків, захищених відповідно до норм чинного законодавства та належать концерну «Техвоєнсервіс» «Центральний ремонтний завод засобів зв'язку», у межах суми звернення стягнення виконавчого збору у розмірі 1206637,53 грн.;

- від 26.01.2017, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у наступних банківських установах: МФО 320649 філія «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 3000223 ПАТ «Укрсоцбанк», що належать філії концерну «Техвоєнсервіс» « 99 Автомобільна ремонтна база», у межах суми звернення стягнення виконавчого збору у розмірі 1206637,53 грн.;

- від 26.01.2017, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у наступних банківських установах: МФО 334851 ПАТ «ПУМБ», МФО 354347 Черкаське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 354507 філія Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 380526 ПАТ КБ «Глобус», МФО 351005 АТ «УкрСиббанк», МФО 320478 АБ «Укргазбанк», окрім рахунків захищених законодавством та належить боржнику - філії концерну «Техвоєнсервіс» «Черкаський автомобільний ремонтний завод», - у межах суми звернення стягнення виконавчого збору у розмірі 1206637,53 грн.;

- від 26.01.2017, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у наступних банківських установах: МФО 380333 філія АТ «Укрексімбанк» у місті Києві, МФО 313849 «Індустріалбанк», МФО 322540 АТ «КІБ», МФО 380872 ПАТ КБ «Фінансовий партнер», окрім рахунків, захищених чинним законодавством та належать боржнику - філії «Науковий центр» концерну «Техвоєнсервіс», - у межах суми звернення стягнення виконавчого збору у розмірі 1206637,53 грн.

Вважаючи факт накладення вказаними постановами арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, зокрема, з яких здійснюються платежі на виплату заробітної плати та інших сум доходів працівникам концерну та його філій, оплату податкових зобов'язань перед бюджетом, протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом (частина третя статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

За твердженнями позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження №49114244 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 1225708,84 грн. винесена відповідачем до того як було завершене основне виконавче провадження - №13579955. На підтвердження вказаного останнім надано суду копію листа державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» від 16.02.2017 за вих. №01-11/641, адресованого відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яким відповідача вказане підприємство просило повернути виконавчий документ.

Разом з тим, вказаний лист від 16.02.2017 за вих. №01-11/641 не є свідченням завершення виконавчого провадження №13579955 саме на підставі вказаного листа та у вказаний строк. При цьому, позивачем не надано суду копії постанови про закінчення виконавчого провадження №49114244, а також не зазначено суду причин неможливості її надання.

Приписами частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У той же час, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежено право виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, а саме: крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що зі змісту переважної більшості наведених постанов про арешт коштів боржника від 26.01.2017 та від 30.01.2017, винесених у межах виконавчого провадження №49114244, вбачається обмеження у накладенні арешту на кошти, розміщені на рахунках боржника, а саме: окрім рахунків, захищених чинним законодавством.

Постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 №280 затверджено План рахунків бухгалтерського обліку банків України (надалі - План) та Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України (надалі - Інструкція).

Так, Планом передбачено, що до Класу 2 рахунків «Операції з клієнтами» включено, зокрема, рахунки 2600 - кошти на вимогу суб'єктів господарювання та 2604 - цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання.

Водночас, відповідно до вимог Інструкції, призначення рахунку « 2600» (Кошти на вимогу суб'єктів господарювання): облік вкладів (депозитів) на вимогу суб'єктів господарювання (крім небанківських фінансових установ), у тому числі поточні рахунки суб'єктів господарювання та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт. На цьому рахунку також обліковуються суми, що перераховуються клієнтами для формування статутного капіталу до їх реєстрації як юридичних осіб. За дебетом рахунку проводяться суми перерахувань, виплат за розпорядженням власників рахунків згідно з режимом роботи рахунків; суми коштів, що підлягають примусовому стягненню відповідно до законодавства України; суми, що обумовлені договором між банком та клієнтом - власником рахунку; надані кредити овердрафт. За кредитом рахунку проводяться суми, що надходять у встановленому порядку на рахунки клієнтів згідно з режимом роботи рахунків; суми залишків кредитів овердрафт, що перераховані на рахунки простроченої заборгованості.

Призначення ж рахунку « 2604» (Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання): облік коштів на вимогу, цілі використання яких обумовлені окремими законодавчими актами України. За кредитом рахунку проводяться суми, що надходять на рахунки. За дебетом рахунку проводяться суми витрат і перерахувань згідно з режимом роботи рахунків.

Згідно з пунктом 1.8 розділу 1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, до поточних рахунків, зокрема, належать рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, саме рахунки « 2604» є спеціальними рахунками, на які розповсюджуються обмеження у накладенні арешту, передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

У той же час, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати протиправними дії з накладення арешту та скасування постанов про арешт коштів боржника в частині розрахункових рахунків, що відносяться до призначення « 2600» (Кошти на вимогу суб'єктів господарювання) та які не є спеціальними рахунками, у розумінні наведених вище законодавчих положень.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог не надано суду доказів використання розрахункових рахунків, вказаних у прохальній частині позовної заяви, з метою, обумовленою окремими законодавчими актами України, а саме: з метою сплати податкових зобов'язань та заробітної плати.

З урахуванням викладеного, а також виходячи із заявлених предмета та підстав позову, суд дійшов до висновку про правомірність накладення відповідачем арешту на зазначені розрахункові рахунки та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Аблов Є.В.

Мазур А.С.