Справа № 574/1076/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 р.Справа № 574/1076/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Буринського районного суду Сумської області від 31.03.2017р. по справі № 574/1076/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання протиправними дій органу державної влади та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Буринського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Буринського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просила суд, визнати протиправною відмову щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29.06.2016 року та зобовязати призначити пенсію з наведених підстав.

Постановою Буринського районного суду Сумської області від 31.03.2017 року по справі № 574/1076/16-а адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін, просить слухати справу в його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази та матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту постанови Буринського районного суду Сумської області від 31.03.2017 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Буринського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на пільгових умовах на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29.06.2016 року. Зобовязано Буринське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1, 20.061970 року народження, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29.06.2016 року.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки право позивачки на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджено, крім іншого, трудовою книжкою, достовірність записів в якій відповідачем не оспорюється, доказів щодо їх неправдивості відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано, отже відмова відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 03.08.2015 року перебуває на обліку в органах праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа, з фактичним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 38).

29.06.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, на заяву позивачки Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, листом від 15.08. 2016 року за № 2113/03-57 відповіло відмовою (а.с. 7).

Підставою для такої відмови слугували висновки відповідача про те, що у пільговій довідці, виданій ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», юридична адреса останнього не відповідає даним, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, невірно зазначені Списки виробництв, цехів професій та посад, а інші документи належними чином не завірені. При цьому, перевірити правильність видачі пільгової довідки та інших документів вони не спроможні, оскільки оригінали документів зберігаються в архіві підприємства, що розташований в м. Алчевськ.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальник безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду : непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державі пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють і підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. І запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійної віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпеченні забезпечення; особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючи законодавством.

Як передбачено ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлена раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788 XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежне від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Для жінок з ІНФОРМАЦІЯ_4 по ІНФОРМАЦІЯ_5 необхідний вік 45 років 6 місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок № 637), відповідно до п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно абз. 1, 2, 4 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, аналіз зазначених положень дає підстави дійти висновку, що виключно у випадку не підтвердження пільгового стажу роботи особи виникає необхідність подання додаткових документів, в окремих випадках, доведення показами свідків, чи звернення до звернення до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, трудова книжка серії БТ-II № 0642268, оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні, має відповідні записи про боту позивачки, достовірність яких відповідачем не спростовується і не оспорюється (а.с.8-12)

Зокрема, 05.01.1989 року позивач прийнята на роботу в обжимний цех на посаду машиніста крану металургійного виробництва на гарячих ділянках робіт 3 розряду.

01.08.1991 року переведена в обжимному цеху машиністом крану металургійного виробництва на гарячих дільницях робіт 4 розряду.

29.12.1997 року за результатами атестації робочого місця і умов праці, підтверджено право на пенсію на пільгових умовах по списку 1 машиніст крану металургійного виробництва, зайнятого на гарячих роботах.

24.05.2000 року переведена в механічний цех машиністом крану 3 розряду металургійного виробництва.

При цьому наявність у позивача пільгового стажу 8 років 4 місяці та 22 дні відповідачем також не оспорюється.

Разом з тим, ПАТ «Апчевський металургійний комбінат» видано довідку № 016/2013 від 16.02.2016 року про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, де зазначенні Списки, що не відповідають періоду роботи позивача, однак пільговий стаж узгоджується з відомостями, що наявні в трудовій книжці.

Оскільки ОСОБА_1 працювала на вказаному комбінаті, на відповідній посаді, по травень 2000 року необхідно застосовувати списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені Постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162, в редакції, яка була чинною до закінчення роботи позивача.

При цьому Список №1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних отах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах» має Розділ III «Металургійне виробництво (чорні метали)» код 10300000, який містить підрозділ 3 «Прокатне, колесопрокатне, бандажпрокатне, вилопрокатне, жерстекатальне, лудильне, оцинкувальне і освинцювальне виробництва. Виробництво рейкових скріплень, вирубування і зачищення горячого металу. Термінова обробка. Виробництво каліброваного металу» код 10303000.

В даному підрозділі в пункті «а» робітники під кодом 1030300а-13792 зазначена посада машиністи кранів металургійного виробництва, зайняті на гарячих роботах.

Таким чином, посада позивача включена до Списку № 1 Розділу III підрозділ 3 підпункт «а», що відповідає запису у Довідці № 016/2013 від 16.02.2016 року за період роботи з 05.01.1989 року по 31.12.1991 року. Такий же запис повинен бути і за період з 01.01.1992 року по 23.05.2000 року. При цьому, в обох випадках в довідці повинно було б посилання саме на постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162, а не на інші нормативні акти, які на той період не діяли.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що вказані помилки не є такими, що позбавляють права позивачки на пільгову пенсію за віком, оскільки факт її роботи на посаді машиніста крану металургійного виробництва, зайнятого на гарячих роботах підтверджуються записами в трудовій книжці, достовірність яких сумнівів не викликає.

При цьому доводи відповідача, що обжимний цех, в якому працювала позивачка не входить до вищевказаного Списку № 1 є необґрунтованим, оскільки з копій наказів про проведення атестації робочих місць (а.с. 13-29) та аналізу технології металургійного виробництва, вбачається, що обжимний цех входить до прокатного виробництва, що в свою чергу відповідає підрозділу 3 (код 10303000) Розділу III, які входять до Списку № 1.

Також, необхідною умовою для призначення пенсії відповідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є необхідність проведення атестації робочих місць.

Проте відповідач, посилаючись на те, що надані позивачем накази та постанови разом з додатками не посвідчені в установленому порядку, а тому не можуть бути взяті до уваги.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідно зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 3 затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Як встановлено судом, робота, яку виконувала позивачка, була включена до Списку № 1 Розділу III підрозділ 3 підпункт «а»), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі Порядок № 442), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно- гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

У відповідності до положень Порядку № 442, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, системний аналіз норм Закону та Порядку № 442 дає підстави для висновку, що необхідною умовою для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» ч. 1ст. 13 Закону є поряд з іншим документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

На підставі п. 4.2 Порядку № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п. 4.4 Порядку № 383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як підтверджено матеріалами справи, атестація робочих місць на Алчевському металургійному комбінаті проводилася згідно наказів № 418 від 16.09.1994 року, № 308 від 29.12.1997 року (а.с. 13-17) та інших наказів в періоди, коли позивач вже не працювала.

Достовірність відомостей що містяться в копіях цих наказів сумнівів не викликає, оскільки вони підтверджуються і записами, наявними в трудовій книжці.

При цьому неможливість проведення перевірок зазначених відомостей за архівними документами підприємства, що зберігаються на території м. Алчевськ, на якій органи державної влади тимчасово не діють, не впливає на встановлене вище право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах.

Натомість відповідачем не враховано, що інформація про атестацію робочих місць випливає зі змісту документів, які були складені до початку проведення антитерористичної перації, а доказів щодо їх недостовірності відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано.

Також необхідно звернути увагу на те, що зі змісту преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014 року № 1207-VІІ вбачаться, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв'язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Тобто, одним з основних напрямків політики держави України стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист та повноцінна реалізація, зокрема, соціальних прав громадян України.

Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 9 цього Закону визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначитии, що відповідно до ч. 1 ст. 18 вищенаведеного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Таким чином, зважаючи на гарантоване ст. 46 Конституції України право громадян на соціальний захист, суд вважає, що для відповідача наявні правові підстави для врахування копій наказів про проведення атестації при вирішенні питання про призначення пільгової пенсії позивачу.

Отже колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дослідженими доказами підтверджується період роботи позивачки на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах з 05.01.1989 року по 23.05.2000 року, що складає більше 7 років 6 місяців, необхідність яких передбачена законом.

Стосовно посилась відповідача на рішення Верховного Суду України № 686/1987/14-а, колегія суддів звертає увагу на те, що в зазначеній справі було встановлено, що Управління Пенсійного фонду України провівши зустрічну перевірку встановило недостовірність відомостей наданих позивачем.

При цьому, Верховний Суд зазначив, що зловживання з боку пенсіонера в розумінн ч. 1 ст.103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправдивими відомостями. І саме з цих мотивів Суд дійшов до висновку, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі ст. 13 Закону № 1788-ХІІ має бути підтверджено як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала зі шкідливими і важкими умовами праці. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

В даному ж випадку, право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджено, крім іншого, трудовою книжкою, достовірність записів в якій відповідачем не оспорюється. При цьому доказів щодо їх неправдивості відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано виніс додаткову постанову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Буринського районного суду Сумської області від 31.03.2017 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції і вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування відповідачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Буринського районного суду Сумської області від 31.03.2017р. по справі № 574/1076/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2017 р.