Справа № 730/20/17
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 травня 2017 року м. Київ К/800/14733/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Олексієнко М.М., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Степанченко Олесі Ігорівни (далі - Інспектор), на судові рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року Інспектор звернулась з касаційною скаргою на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року, якими позов задоволено. Визнано протиправними дії Інспектора щодо винесення відносно позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1, постанови про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частини першої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Визнано нечинною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 116641 від 1 січня 2017 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Ставиться вимога про скасування судових рішень попередніх інстанції із винесенням нової про відмову у задоволенні позову. Вказується на те, що судом не було надано належної оцінки відмови позивача у проходженні в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин та відсутності при собі посвідчення водія відповідної категорії, що є достатньою підставою для застосування до нього адміністративного стягнення.

Вивчивши зміст касаційної скарги, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до положень, передбачених пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадку, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми, касаційна скарга є необґрунтованою, якщо викладені в ній доводи не містять посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права або такі посилання є безпідставними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, є безпідставні.

Відповідно до частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, даний вид відповідальності може наставати до особи, водія транспортного засобу, під час його експлуатації за умови відсутності або не бажанні пред'явлення для перевірки, серед інших необхідних документів - посвідчення водія відповідної категорії.

За змістом статті 32 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліцейський має право вимагати в особи <…> документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (пункт 2); якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення (пункт 6).

Як установлено судами, належних та допустимих доказів, які могли б підтвердити факт керування позивачем транспортного засобу чи відповідний намір, в матеріалах справи не містяться. При цьому, відповідач не здійснював зупинку транспортного засобу, а звернувся до позивача, коли той знаходився поряд з припаркованим автомобілем, власником якого він не є.

Тому, вбачається відсутність обставини, наведених у статті 32 Закону № 580-VIII, за яких поліцейський мав право вимагати у позивача документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема посвідчення водія відповідної категорії.

З урахуванням зазначеного, підстав для застосування до ОСОБА_2 санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП у Інспектора не було, про що вірно визначено судами попередніх інстанції.

Доводи відповідача, викладені в касаційній скарзі, висновки судів в частині протиправності її дій та нечинності оскаржуваної постанови не спростовують, адже нею не виносився протокол про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого підпунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

З урахуванням зазначеного, керуючись статями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Степанченко Олесі Ігорівни на судові рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Олексієнко