Справа № 317/1181/17
Суддя: Сакоян Д. І.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/52/2017
Справа № 317/1181/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі Ніколаєнко Г.О.

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача Солодовнік О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Солодовнік Олени Миколаївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Солодовнік Олени Миколаївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 593776 від 12.04.2017 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він рухався по проспекту Ювілейний у м. Запоріжжі та був зупинений працівниками поліції. Зупинка була зумовлена тим, що на думку працівників поліції він порушив ПДР, а саме не виконав вимоги знаку 4.10 «круговий рух». Йому біло повідомлено, що за даним фактом буде складена постанова про притягнення його до відповідальності за адміністративне правопорушення. На його вимогу надати докази йому був наданий відеозапис на якому видно, що автомобіль з причепом схожий його рухався по проспекту Ювілейному, виконав розворот на вказаному проспекті та став рухатися в протилежному напрямку, а на перехрестя з рухом по колу не заїжджав. Вважає, що твердження інспектора про порушення ним ПДР підлягають спростуванню, а постанову слід скасувати.

В судове засідання з'явився позивач ОСОБА_1, який позов підтримав, просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Також позивач зазначив, що відповідач повинен був скласти протокол та направити його за місцем його проживання для розгляду, оскільки він не визнавав факт вчинення правопорушення, проте не заперечував, що здійснив розворот. Він їхав не в зоні дії знаку, оскільки під час розвороту знак був напроти його автомобіля, розвернувся по дорожній розмітці, яка нагадує пішохідний перехід. Знаку пішохідного переходу там немає, а є лише вигорівши табличка схожа на знак, вимоги якої він не повинен виконувати.

В судове засідання з'явилась інспектор 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Солодовнік Олена Миколаївна, яка пояснила що 12 квітня 2017 року під час виконання нею посадових обов'язків вона побачила як ОСОБА_1 не виконав вимоги знаку 4.10, тобто після цього знаку повернув ліворуч на розворот. Після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, він спочатку не надав свої документи, вимагав надати відеозапис порушення. Також в автомобілі була його дружина, інших осіб не було. Після того як її колега приніс відео на планшеті, де було видно порушення, позивач вказав, що на відео погано видно, що він колишній працівник міліції та оскаржить постанову. В подальшому він визнав себе винним. Вже після складання постанови та ознайомлення з нею він надав клопотання про необхідність участі його адвоката, але йому було відмовлено, оскільки постанова вже була винесена. Під час поверхневого огляду автомобіля також було виявлено, що у ньому знаходяться газові балони. Після приїзду слідчо-оперативної групи на позивача була складена ще одна постанова за ст. 132-1 КУпАП. Вже після приїзду слідчо-оперативної групи на місце пригоди приїхав ОСОБА_3, який привіз документи на балони.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 його друг. 12.04.2017 р. він попросив ОСОБА_1 перевезти два балони вуглекислоти з м. Запоріжжя до с. Біленьке. Рухаючись по Хортицькому району по проспекту Ювілейному ОСОБА_1 поїхав не по кільцю, а розвернувся біля клумби, яка розділяє смуги руху по пішохідному переходу. Розворот він вчинив одразу за клумбою. Одразу ж з'явився автомобіль патрульних, ОСОБА_1 попросили прийняти праворуч. ОСОБА_1 попросив його зняти все на телефон на відео, але у нього розрядився телефон. Після зупинки автомобіля він одразу вийшов з задніх правих дверей автомобіля, стояв напроти автомобіля. Коли підійшла інспектор, то ОСОБА_1 попрохав її надати відео правопорушення. Він переглянув відео та попрохав розглянути справу за місцем його проживання, але інспектор пішла складати постанову. ОСОБА_1 попросив папір для написання заяви про перенесення розгляду справи за місцем його проживання. В подальшому він (свідок) відійшов купити води, бачив як приїхав наряд поліції. Він періодично повертався та знову уходив. На останньому відео, оглянутому у судовому засіданні, він записував відео на свій мобільний телефон. Запис здійснював на телефон з номером НОМЕР_1. У нього телефон зі слабкою батареєю, відео записувалось декілька хвилин, після чого телефон розряджався. Він декілька разів намагався зняти обставини на телефон. На першій секунді відео він знаходиться навпроти кута будівлі магазину Фокстрот. Потім він пішов до кафе «Шайба» за мінеральною водою та зайшов до туалету. З місця зупинки автомобіля він пішов через декілька хвилин. Спочатку перпендикулярно дорозі пішов по алеї біля Фокстроту, потім повернув ліворуч. Повернувся хвилин через 20, можливо трохи більше. На відео він вперше повернувся. В цьому проміжку його не було. Фотографії на а.с. 58, 59 це місце розвороту ОСОБА_1

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначила, що вона є дружиною позивача у справі. 12.04.2017 р. вона з чоловіком та ОСОБА_3 їхали про проспекту Ювілейному у м. Запоріжжі. ОСОБА_1 розвернувся на зебрі. Автомобіль патрульний попрохав прийняти праворуч. ОСОБА_3 вийшов з автомобіля і почав знімати відео на телефон. Поліцейська сказала, що ОСОБА_1 порушив знак рух по колу. ОСОБА_1 попросив надати відео порушення, йому принесли відео. Поліцейська сказала, що буде складати постанову, а ОСОБА_1 попросив папір для написання клопотання, він просив перенести розгляд справи за місцем його проживання. Поліцейська відмовилась брати клопотання, але він вручив його під відеозапис. Після цього була винесена постанова. ОСОБА_3 увесь час стояв збоку. Це було приблизно 3 години. ОСОБА_3 весь час стояв з телефоном. Документи на балони ніхто не привозив, а ОСОБА_3 нікуди не від'їжджав. Фотографії на а.с. 58, 59 це місце розвороту ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, інспектора Солодовнік О.М., допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 593776 від 12.04.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно даної постанови 12.04.2017 р. об 16 год. 30 хв. в м. Запоріжжі перехрестя вул. Інженера Преображенського - просп. Ювілейний, водій ТЗ не виконав вимоги дорожнього знаку «круговий рух», чим порушив вимоги Правил 8.4 ґ та додаток 3.3 Правил дорожнього руху.

У вказаній постанові є підпис позивача, копію постанови позивач також на місці складання отримав.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 цього ж Кодексу передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем до матеріалів справи надано відеозапис, з якого вбачається, що автомобіль марки VOLKSWAGEN білого кольору, номерний знак НОМЕР_2, яким керував позивач, знаходячись в зоні дії знаку 4.10, на перехресті вул. Інженера Преображенського - просп. Ювілейний не виконав вимоги даного дорожнього знаку, у зв'язку з чим патрульним поліції здійснено зупинку вказаного транспортного засобу та винесено оскаржувану постанову. Вказаним відеозаписом повністю підтверджено порушення п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У світлі ч. 2ст. 71 КАС України суд зауважує, що відповідач довів правомірність свого рішення як суб'єкт владних повноважень, надав до суду належні докази в розумінні ст. 251 КУпАП, що підтверджують наявність складу правопорушення в діях позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доведений відповідачем.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 р. у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 р., постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частиною першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частиною першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається,а адміністративне стягнення накладається і стягується на місті вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, вказаним Законом перше речення частини 5 статті 258 КУпАП, а саме, «якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу» доповнено словами «та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі».

Таким чином, у зв'язку із внесеними змінами до КУпАП у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протокол про адміністративне правопорушення не складається.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ч. 1 ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення без складення протоколу, що в повній мірі спростовує доводи позивача відносно порушення його прав такими діями відповідача.

Щодо доводів позивача з приводу не забезпечення йому на правову допомогу суд зазначає, наступне.

У відповідності до приписів ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, ст. 268 КУпАП передбачає, що особа може скористатись правом залучення адвоката або іншого фахівця в галузі права для надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Між тим, вказаною нормою права не визначено обов'язку суб'єкта владних повноважень забезпечувати особі права на правову допомогу шляхом перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення для розгляду за місцем проживання особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Як видно з запису події 12.04.2017 р. відповідач усіляко сприяв позивачу в реалізації його процесуальних права, попередньо роз'яснивши ці права, запропонував скористатись правовою допомогою, у тому числі, за необхідності, безоплатною правовою допомогою. Фактично позивач просив не забезпечити йому право на захист, а перенести розгляд справи за його місцем проживання у зв'язку з відсутністю адвоката.

Отже, доводи позивача про те, що інспектор поліції не надав можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, спростовуються відеозаписом.

Крім того, суд приходить до висновку, що свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні надали неправдиві показання щодо обставин події 12.04.2017 р., зокрема щодо присутності свідка ОСОБА_3 в автомобілі позивача під час його зупинки працівниками поліції та його присутності під час складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. Як свідчить відеозапис подій, свідок ОСОБА_3 з'явився за місці пригоди вже після складання даної постанови.

Зазначені показання не узгоджуються між собою й в іншій частині. Так, свідок ОСОБА_3 у своїх показаннях зазначає про те, що він нетривалий час знаходився на місці пригоди, потім відлучався, постійної відео зйомки події не здійснював. Свідок ОСОБА_4 навпаки стверджувала, що свідок ОСОБА_3 увесь час стояв поруч та знімав події на відеокамеру на телефоні.

Крім того, суд зауважує, що позивач спочатку спілкувався з інспектором не виходячи з автомобіля через ліве переднє вікно. Таким чином, навіть якщо б свідок ОСОБА_3 під час спілкування інспектора та ОСОБА_1 дійсно знаходився в тому місці, на яке він вказує, тобто на відстані декількох метрів від автомобіля з правої його сторони, то зміст розмови він не міг би чути, оскільки дверцята автомобіля з правої сторони були закриті.

Водночас, свідок ОСОБА_4, яка дійсно була в автомобілі позивача на час скоєння адміністративного правопорушення, підтвердила обставини його вчинення, які повністю узгоджуються із тими, які викладені в оскаржуваній постанові.

Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов висновоку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі, оскільки у судовому засіданні відповідачем доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6,11,12,69-71,86,158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Солодовнік Олени Миколаївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Д.І. Сакоян