Справа № 428/13417/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юзефович І.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року справа №428/13417/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Васильєвої І.А., суддів Василенко Л.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 березня 2017 року у справі № 428/13417/16-а (головуючий І інстанції Юзефович І.О.) за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги протиправними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області, в якому просила, визнати протиправними дії відповідача щодо припинення позивачу виплати щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобовязати відповідача відновити позивачу щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту припинення, тобто з 26.05.2016 року (а.с.1-6).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 березня 2017 року відмовлено в задоволені позовних вимог (а.с.30-31).

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою і просив апеляційний суд скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права (а.с.35-38).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідності до Пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Постанова № 505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Місто Сєвєродонецьк відноситься до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р (далі Перелік № 1275-р). Крім того, наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а, зокрема, визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року. Посилання відповідача та суду на лист Міністерства соціальної політики України від 09.06.2015р. № 5276/0/14-15/081 не відповідає положенням нормативно-правового акту, є протиправним та незаконним, оскільки лист є службовою кореспонденцією, не є нормативно-правовим актом та може носити лише розяснювальний, інформативний та рекомендований характер.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, відповідно до копії паспорта серія ЕН № 944233, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Згідно свідоцтв про народження серія від 05.06.2014 року позивач є матірю сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10-11).

Відповідно до копії довідки Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 23.10.2014 р. № 620 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, позивач постійно проживала в м. Луганськ та перемістилась 03.07.2014р. з тимчасово окупованої території в м. Сєвєродонецьк разом з сином ОСОБА_3, дочкою ОСОБА_4 (а.с.12).

Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради листом від 21.10.2016 року з посиланням на п.6 Порядку № 505 та лист Міністерства соціальної політики України від 09.06.2015р. № 5276/0/14-15/081, повідомило позивача про призупинення призначеної допомоги згідно наданої заяви від 26.05.2016 року до зясування обставин. Для отримання розяснень щодо можливості призначення щомісячної адресної допомоги сімям, які мають у своєму володінні житлові приміщення, розташовані на території Луганської області, підконтрольній України, Управління праці та соціального захисту населення зроблено запит до Департаменту соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації. Остаточне рішення щодо поновлення або припинення виплат щомісячної адресної допомоги буде прийнято після надходження відповідних розяснень. Обґрунтовано відмову тим, що позивач має у своєму володінні житло за адресою АДРЕСА_1, про що останнім не зазначалось при попередніх зверненнях до відповідача з заявами про призначення допомоги. Також, із зазначеного листа вбачається, що позивач в період 27.11.2015 року по 26.05.2015 року було призначено грошову допомогу розмірі 2210 гривень щомісячно (на неї та 2-х непрацездатних дітей) (а.с.15-16).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач має у своєму володінні житлове приміщення у м. Сєвєродонецьк, на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, а отже відповідач відмовляючи позивачу у наданні допомоги переміщеним особам на проживання діяв в межах своїх повноважень.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - ОСОБА_4 № 1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, (далі - грошова допомога) визначений Порядком № 505 (пункт 1).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (в редакції на час звернення з заявою), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно до пункту 3 Порядку № 505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Пункт 8 Порядку № 505 передбачає, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавством передбачено право позивача, як внутрішньо переміщеної особи яка стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення отримати грошову допомогу з дня звернення з заявою за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно.

Відповідно до п.6 Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Колегія суддів зазначає, що вищенаведеною нормою встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у її призначенні, зокрема, володіння будь-яким з членів родини житловим приміщенням розташованим в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Зазначена норма не містить будь-яких додаткових умов, як то здійснення своїх повноважень органами державної влади на території проведення антитерористичної операції.

Тобто, вказана норма передбачає, що наявність у власності житлового приміщення розташованого, зокрема, на території проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні допомоги.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. До вказаного переліку включено м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада) Луганської області.

Отже, позивач має у своєму володінні житло розташоване на території якій здійснюється антитерористична операція, а саме за адресою АДРЕСА_1, що у відповідності до п.6 Порядку № 505 не є підставою для відмови у призначенні позивачу допомоги.

Стосовно посилання відповідача та суду першої інстанції на лист Міністерства соціальної політики України від 09.06.2015р. № 5276/0/14-15/081, колегія суддів зазначає, що вказаний лист не є нормативно-правовим актом та носити лише розяснювальний характер. Крім того, Порядком № 505 не визначено підставу для відмови в призначені допомоги, як володіння житловим приміщенням розташованим на території проведення антитерористичної операції на якій державна влада здійснює свої повноваження. Як зазначалось, норми не повязують розташування житлового приміщення на території проведення антитерористичної операції із здійсненням своїх повноважень органів державної влади на цій території. Отже, судом першої інстанції порушено принцип законності передбачений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 2 частини 1 та частини 4 зазначеної статті, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про визнання протиправними дії відповідача щодо припинення позивачу виплати щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зобовязання відповідача відновити позивачу щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 26.05.2016 року.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, що обумовлює скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови з задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 185, 195, 197, 198, 202, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 березня 2017 р. у справі № 428/13417/16-а - задовольнити.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 березня 2017 р. у справі № 428/13417/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо припинення ОСОБА_2 виплати щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області відновити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 26.05.2016 року.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: І.А. Васильєва

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_5