Справа № 202/7355/16-а (2-а/202/16/2017)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2017 рокусправа № 202/7355/16-а (2-а/202/16/2017)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Божко Л.А.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року по справі № 202/7355/16-а (2-а/202/16/2017) за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними щодо припинення виплати пенсії, зобов'язання здійснити виплату пенсії,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного УПФУ в м. Дніпропетровську (далі по тексту - відповідач), в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії за період з 25.09.2015 року по 23.05.2016 року; зобов'язати відповідача здійснити виплату невиплаченої пенсії за період з 25.09.2015 року по 23.05.2016 року, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02.03.2015 року.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що відповідно до п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказаний закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії призначаються, виплачуються на загальних умовах як і виплачувались до призупинення. Особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Апелянт вказувала, що вона не особою, на яку розповсюджувались законодавчі зміни щодо зупинення виплати пенсії працюючим пенсіонерам на посадах місцевого самоврядування чи державної служби.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачене тимчасове призупинення виплати пенсії працюючим особам на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу». Судом першої інстанції вказувалось, що порядок виплати пенсії поширюється на працюючих пенсіонерів, ким на період з 25.09.2015 року по 23.05.2016 року була позивач, незалежно від часу призначення пенсії. Судом першої інстанції зазначалось, що ОСОБА_1 з після звільнення з органу місцевого самоврядування 23.05.2016 року поновлено виплату пенсії за віком, однак на період з 25.09.2015 року по 23.05.2015 року працювала у Дніпропетровській міській раді.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 30.09.2015 року перебуває на обліку в Лівобережного об'єднаного УПФУ в м. Дніпропетровську та згідно з розпорядженням УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська № 190741 від 17.12.2015 року їй призначено пенсію за віком.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 з 02.12.2013 року перебувала на посаді завідувача сектору харчової та переробної промисловості управління торгівлі, харчової промисловості та сфери послуг департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до копії наказу Департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради від 23.05.2016 року № 50-к, ОСОБА_1 звільнена з посади завідувача сектору зв'язку з реорганізацією департаменту.

Згідно ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Встановлено, що 24.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Лівобережного об'єднаного УПФУ в м. Дніпропетровську з заявою про внесення змін до бази даних як не працюючий пенсіонер. Відповідно до розпорядження № 190741 від 24.05.2016 року, ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком.

Встановлено, що ОСОБА_1 23.09.2016 року звернулась Лівобережного об'єднаного УПФУ в м. Дніпропетровську з заявою, в якій просила виплатити суми пенсії, що не були виплачені за період з 25.09.2015 року по 23.05.2016 року. Листом від 04.10.2016 року за № С-37 УПФУ повідомило, що з 01.04.2015 року виплата пенсії призупинена у зв'язку з набранням чинності Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме працюючим пенсіонерам в органах місцевого самоврядування виплата пенсії призупиняється, повідомило про відсутність причин для виплати пенсії за період з 25.09.2015 року по 23.05.2016 року, вказавши, що законодавчо було зупинено виплату пенсії працюючим пенсіонерам на період з 01.04.2015 року по 31.12.2016 року.

Згідно абз. 1 ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (дійсним до 01.05.2016 року, до дати коли Закон втратив чинність у частині) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Таким чином, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року існувало законодавче обмеження щодо виплати пенсії, особам, що перебувають на посадах в органах місцевого самоврядування і отримували пенсію.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII передбачено обмеження щодо виплати пенсій, зокрема внесено зміни до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»: цифри і слова « 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року» замінено цифрами і словами « 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року». Таким чином стаття на 2016 рік мала нову редакцію: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

Норма Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII якою внесено зміни до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не визнавалась неконституційною та не є скасованою. Так згідно п. 17 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII внесено зміни та встановлено обмеження щодо виплати пенсії працюючим особам, обіймаючи посади в органах місцевого самоврядування на весь 2016 рік.

Колегія суддів, проаналізувавши законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини зазначає, що підставою для призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 було її перебування на відповідній посаді в органі місцевого самоврядування. Таке обмеження щодо виплати пенсії законодавець передбачив на період роботи пенсіонера, виплата пенсії поновлюється після припинення перебування на посаді, це є єдиною підставою для поновлення виплати пенсії (у тому числі і по інвалідності) згідно чинного законодавства. Колегія суддів зазначає, що законодавчо не передбачено виплату пенсіонеру сум пенсії за той період за який така виплата була зупинена.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 дізналась про невиплату суми пенсії за період, за який виплата була зупинена 04.10.2016 року з відповіді пенсійного фонду, з позовом звернулась до суду 24.11.2016 року, тобто у відведений шестимісячний строк звернення до суду.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року по справі № 202/7355/16-а (2-а/202/16/2017) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст.ст. 211- 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Л.А. Божко