Справа № 524/8934/16-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 р.Справа № 524/8934/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.03.2017р. по справі № 524/8934/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про визнання неправомірними дій, скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив: скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія ДР №120098 від 11.10.2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення; визнати неправомірними дії лейтенанту поліції поліцейської роти № 3 УПП в м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2 при складанні постанови серія ДР №120098 від 11.10.2016 р. відносно позивача.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.03.2017 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.03.2017 р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 10.11.2016 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДР №120098.

Згідно цієї постанови, 10.11.2016 р. о 23.30 год. по проспекту Свободи 22-а в м. Кременчуці ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307-42, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 30 м від знаку зупинки маршрутних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року.

У звязку з порушенням ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена на підставі чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України Про Національну поліцію, поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 ( в подальшому Правила).

Відповідно до п.11. Правил, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.п. «е» п. 15.9. Правил, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Зупинка громадського транспорту по проспекту Свободи, 22-а в м. Кременчуці позначена дорожнім знаком 5.43.1 Правил «Пункт зупинки тролейбуса», який передбачає початок посадового майданчику тролейбуса.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122, розглядаються органами Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол не складається, а копія постанови уповноваженої посадової особи, у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчиненого правопорушення( ч. 5 ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відеозаписом подій (DSJX 50 від 11.10.2016 р.) підтверджено, що ОСОБА_1 не заперечував, що він 10.11.2016 р. здійснив зупинку по проспекту Свободи, 22-а, м. Кременчук, з порушенням п. 15.9 «е» Правил та пояснив, що він зупинявся там з метою забрати тітку, письмові пояснення надавити відмовився. Поліцейськими повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи, розяснено, що він має право під час розгляду справи надавати докази, клопотання, пояснення, та розяснено порядок оскарження та строки оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строк сплати штрафу, ознайомлено з текстом постанови та вручено другий примірник постанови.

Вказані відеозаписи здійснені за допомогою нагрудної відеокамери, використання, якої передбачено п. 2 п. 41 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за № 4/1 та ст. 40 Закону України Про Національну поліцію.

Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно винесено на місці вчинення правопорушення постанову серія ДР №120098 від 11.10.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи апелянта, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, так як в мотивувальній частині постанови суду є текст скопійований з іншої адміністративної справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, наявність описки у судовому рішенні не може бути підставою для скасування цього рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.03.2017 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 195, 196, п .1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.03.2017р. по справі № 524/8934/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 16.05.2017 р.