Справа № 750/2451/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Рахманкулова І.П. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Справа № 750/2451/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним рішення УПФУ в Деснянському районі м. Чернігова (протокол від 20.02.2007 р. № 900297) в частині відмови у призначенні позивачу доплати до пенсії за понаднормований стаж з 10.04.2004 р.;

- зобов'язання відповідача призначити позивачу доплату до пенсії за понаднормований стаж, здійснивши її обчислення зі стажу, що перевищує 20 років стажу, обравши для визначення заробіток.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2017 року адміністративний позов у частині позовних вимог за період з 10.04.2004 р. по 06.09.2016 р. було залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку призначеної позивачу пенсії зі збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано відповідача перерахувати позивачу пенсію зі збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи, посинаючи з 07.09.2016 р., та провести її виплату.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, перебуває на обліку у Чернігівському ОУПФУ та з 2007 року отримує пенсію на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

10.01.2012 р. та 23.01.2012 р. позивач звертався до УПФУ в м.Чернігові із заявою про призначення йому з 01.01.2007 р. доплати до пенсії за понаднормовий стаж, яка обчислюється зі стажу, що перевищує 20 років, та із заробітку, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У січні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання копій документів, які були ним додані до заяви про призначення пенсії.

27.01.2017 р. у відповідь на його звернення відповідачем були надані копії відповідних документів.

Розпорядженням від 31.01.2017 р. № 800327 позивачу призначено доплату до пенсії за понаднормовий стаж, що перевищує 25 років, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 1 % пенсії за кожний понаднормовий рік роботи.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок його пенсії з урахуванням понаднормового стажу роботи на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У Преамбулі Закону закріплено, що він визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно зі ст. 1 Закон № 796-ХІІ спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

У ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV у редакції Закону від 08.07.2011 р. № 3668-VI за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV у редакції Закону від 25.03.2005 р. N 2505-I за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що Закон № 796-ХІІ є спеціалізованим по відношенню до Закону № 1058-IV та, зокрема регулює питання соціального забезпечення громадян, які мають статус учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При цьому, наявність в особи статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема 2 категорії, та стажу роботи понад 20 років у сукупності є правовою підставою для збільшення розміру її пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад вказаний стаж на підставі ч. 2 ст. 56 Закону Закон № 796-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17.02.2016 р. по справі № 162/820/15-а та від 07.07.2016 р. по справі № 162/628/15-а.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та його стаж роботи складає повні 33 роки, а отже, як було правильно встановлено судом першої інстанції, він набув право на збільшення розміру призначеної йому пенсії в порядку ч. 2 ст. 56 Закону Закон № 796-ХІІ.

Доводи апелянта про те, що судом було безпідставно застосовано ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ, а не ст. 28 Закону № 1058-IV, за якої здійснено перерахунок пенсії позивача, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на вищевикладене.

Посилання апелянта на ст. 55 Закону № 796-ХІІ є необґрунтованими, оскільки у вказаній законодавчій нормі прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону № 1058-IV і цього Закону № 796-ХІІ, тобто не виключається право осіб, які мають статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС певної категорії, на пільги, визначені спеціальним Законом № 796-ХІІ, зокрема ч. 2 ст. 56, а навпаки - регламентовано його застосування у сукупності із загальними положеннями Закону № 1058-IV, що лише підтверджує набуття позивачем відповідного права на перерахунок пенсії на спеціальних умовах.

Таким чином, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 2 ст. 195 КАС України, та проаналізувавши ці та всі інші доводи апелянта, судова колегія вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч приписам ч. 2 ст. 71 КАС України, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження, не надав суду жодних доказів, не навів будь-яких інших доводів, які б підтверджували правомірність його дій.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права та ухвалено судове рішення згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України підлягає залишенню без задоволення, а постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.