Справа № 2-а/1570/2625/2011
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2011-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2011 р.Справа № 2-а/1570/2625/2011

Категорія:2,1Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2011 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було закрито провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Ухвалене рішення суду про закриття провадження по справі ґрунтувалося на тому, що, вимоги заявників про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів дізнання, слідства та прокуратури під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивачі у своїй апеляційній скарзі зазначили, що розгляд позовів про незаконні дії прокуратури у сфері управлінських функцій відноситься до компетенції адміністративних судів. Також апелянти зазначили, що визнання незаконними дій прокуратури щодо порушень Закону України «Про звернення громадян»відноситься виключно до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що у даній справі відсутні клопотання від осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції вважає за можливим розглянути справу у порядку письмового провадження.

Зясувавши обставини справи, вивчивши доводи апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, на наступних підставах.

Обґрунтовуючи постановлене рішення, суд виходив з того, що спірні відносини, які виникають між заявниками та прокуратурою, слідчим, органом дізнання під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочини та їх розгляду регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Колегія суддів погоджується з такою правовою позицією Одеського окружного адміністративного суду на наступних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Варто зазначити, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Водночас судам слід звернути увагу на те, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Тому, враховуючи приписи Кодексу адміністративного судочинства України, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому відповідно до статей 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України дії органів дізнання, слідчого, прокурора можуть бути оскаржені до суду. Згідно з вимогами частин першої та другої статті 3 Кримінально-процесуального кодексу України провадження в кримінальних справах на території України здійснюється за правилами цього Кодексу незалежно від місця вчинення злочину. При провадженні в кримінальній справі застосовується кримінально-процесуальний закон, який діє відповідно під час дізнання, досудового слідства або судового розгляду справи. Завданнями кримінального судочинства відповідно до статті 2 Кримінально-процесуального кодексу України є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

У зв'язку із цим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд д дійшов вірного висновку, що спірні відносини, які виникають між заявниками та прокуратурою, слідчим, органом дізнання під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочини та їх розгляду регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

За таких обставин вимоги заявника про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів дізнання, слідства та прокуратури під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянтів стосовно того, що спір із субєктом владних повноважень виник не з приводу прийняття рішення в порядку КПК України, а відносно них було порушено вимоги законодавства щодо звернення громадян, оскільки вони ґрунтуються на хибному тлумаченні позивачами норм чинного законодавства, так як Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура в даному випадку не здійснювала управлінських функцій, тобто не була субєктом владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2011 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня отримання її сторонами.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова