Справа № 265/2320/17
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2320/17
Провадження №2-а/265/125/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Костромітіної О.О., за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (надалі - Управління ПФУ) про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 1 січня 2006 року він перебував на обліку у Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

15 лютого 2017 року він звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя з заявою про призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської атомної електростанції. Розпорядженням УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 21 березня 2017 року йому було призначено пенсію за віком. При цьому, для розрахунку розміру призначеної йому щомісячної пенсії, Управління ПФУ застосувало показники середньої заробітної плати працівників по Україні за 2007 рік в розмірі 1197,91 гривень, а не за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Крім того, його загальний стаж роботи станом звернення до відповідача становив 37 років 8 місяців 8 днів, тобто понад 20 років - страхового стажу складає 17 років, але відповідачем в порушення ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ не нарахував щомісячне додаткове збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний повний рік стажу понад установлений мінімальний трудовий стаж, що складає за 17 років 17%.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Посилаючись на викладене, просив суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя щодо нарахування ОСОБА_1 у 2017 році пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 рік неправомірними, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя перерахувати ОСОБА_1, пенсію за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з 15.02.2017 року, та виплатити недоотримані суми, з урахуванням підвищення на 17% заробітку за кожний рік роботи зі стажу понад 20 років, як це передбачено в ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи фактично виплачені пенсійні кошти, та стягнути з відповідача на його користь витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Вайншток Б.Г., що діє на підставі довіреності, не визнаючи позовних вимог, надав суду письмові заперечення, в яких зазначав, що з 01.01.2006 року по 14.02.2017 року позивач ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 15 лютого 2017 року позивач звернувся до Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія нарахована із заробітку за період роботи з 01.07.2000 року по 31.07.2015 року за даними системи персоніфікованого обліку. Середньомісячний заробіток обчислено відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу і цілому по Україні, з якого сплачено страхові внески за 2007 рік (1197,91 гривень). При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи, може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Законодавець передбачив лише один випадок, при якому може застосовуватись показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, це ч.3 ст. 45 Закону України №1058. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення ( попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Виходячи з наведеного підстав для застосування до відповідача показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2014-2016 рік відсутні, вказаний показник середньої заробітної плати застосовується виключно для первинного призначення пенсії, або при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, що є підставою для відмови у задоволені позову.

Щодо позовних вимог в частині нарахування підвищення до пенсії в розмірі 17% від середньомісячного заробітку суду зазначив, що відповідно до ч.2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1,2,3,4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки-20 років, жінки-25 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки -10 років і більше, жінки -7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», її перерахунок може проводитися за правилами цього Закону, а положення частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в даному випадку застосуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 28 Закону України № 1058, за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.. 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. Страховий стаж позивача становить 37 років 08 місяців 8 днів, з урахуванням зазначеного, управлінням за два повних роки страхового стажу понад 35 років, управлінням виплачується доплата в розмірі 2% від мінімального розміру пенсії за віком-29,94 гривень.

На підставі зазначеного просив суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1 січня 2006 року перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

15 лютого 2017 року позивач звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя з заявою про призначення пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської атомної електростанції.

Розпорядженням УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 21 березня 2017 року йому було призначено пенсію за віком. При цьому, для розрахунку розміру призначеної йому щомісячної пенсії, Управління ПФУ застосувало показники середньої заробітної плати працівників по Україні за 2007 рік в розмірі 1197,91 гривень, а не за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України ««Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частина 3 ст. 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз приписів статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить про те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший (в даному випадку за віком) пенсійний орган може враховувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Таким чином суд приходить до висновку, що у відповідача Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя були відсутні правові підстави для застосування показника заробітної плати за 2007 рік, оскільки позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно із статтею 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

В той же час, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм, на думку суду, свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії, виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення пенсії за 2014-2016 року(3664,40 гривень), а дії відповідача Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя щодо застосування показника заробітної плати за 2007 рік під час призначення йому пенсії за віком є неправомірними, внаслідок чого суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя щодо нарахування ОСОБА_1 у 2017 році пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 рік неправомірними та зобов'язує Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати( доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з 15.02.2017 року, та виплатити недоотримані суми.

Вказані висновки суду відповідають, зокрема, і правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у його постановах № 21-550а14 від 09.06.2015 року та № 21-4123а15 від 02.12.2015 року.

Крім того суд вважає, що відповідачем не спростовано відсутності у позивача права на перерахунок основного пенсійного забезпечення зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу, згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на таке.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим законом, може бути визначена відповідно до раніше чинного законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання сили цим законом, - відповідно до цього закону.

Отже, позивач має право вибору виду пенсійного забезпечення, визначеного загальним законом № 1058-IV або спеціальним законом № 796-ХІІ. Це право не було враховано відповідачем при перерахунку пенсії, внаслідок чого не відбулося збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи зі стажу понад 20 років, як це передбачено в ст. 56 Закону № 796-ХІІ.

Таким чином, відмова у збільшенні пенсії позивача на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років порушує його права, встановлені ст. 56 Закону № 796-ХІІ.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій, зокрема, у постанові від 07.07.2015 № 21-727а15.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що відповідачем не доведено підстав застосування виключно норм Закону № 1058-IV, а тому відмова управління у збільшенні ОСОБА_1 пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж роботи 20 років суперечить нормам ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII і ця вимога підлягає задоволенню.

При цьому суд, задовольняючи ці позовні вимоги, вважає зайвими вимоги позивача, щодо нарахування йому пенсії з урахуванням підвищення на 17%, оскільки правом нарахування пенсії

з урахуванням підвищення на один процент заробітку за кожний рік роботи зі стажу понад 20 років, як це передбачено в ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», наділений саме відповідач, а не суд, внаслідок чого суд зобов'язує відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати( доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з 15.02.2017 року, та виплатити недоотримані суми, з урахуванням підвищення на один процент заробітку за кожний рік роботи зі стажу понад 20 років, як це передбачено в ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи фактично виплачені пенсійні кошти.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області стягує на користь ОСОБА_1 понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 160 - 163,181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя щодо нарахування ОСОБА_1 у 2017 році пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 рік неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з 15.02.2017 року, та виплатити недоотримані суми, з урахуванням підвищення на один процент заробітку за кожний рік роботи зі стажу понад 20 років, як це передбачено в ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи фактично виплачені пенсійні кошти.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Постанова суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Костромітіна О.О.