Справа № 802/486/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 травня 2017 р. Справа № 802/486/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб

про: визнання дій, бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій, бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є вкладником ПАТ "Банк Михайлівський" та має право вимагати від ПАТ "Банк Михайлівський" повернення їй вкладу у розмірі 60008,53 грн. за договором банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-051-000000562 від 19.06.2015 р. та договору №980-051-000232361 від 04.05.2016 року "Капітал+" (з виплатою процентів щомісячно). Крім того, уповноваженою особою ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" протиправно не включено позивача до списку сум гарантованих виплат з посиланням на нікчемність переказів коштів, здійснених ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на розрахунковий рахунок позивача. Кошти, що знаходяться на його рахунку, відкритому в ПАТ "Банк Михайлівський", є вкладом, а тому у Уповноваженої особи ОСОБА_2 на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" є всі підстави для включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб. За таких підстав позивач звернувся за захистом своїх законних прав та інтересів до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав, проте в матеріалах справи містяться письмові заперечення, згідно яких проти позову заперечує, посилаючись на те, що кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим їх поверненням на рахунок позикодавця. А тому такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, оскільки правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" не мають відношення до вкладу (а.с. 36-40).

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на те, що відповідача повідомлено належним чином про судові засідання, його неявка за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Однак в матеріалах справи містяться письмові заперечення, згідно яких ОСОБА_2 заперечує проти позову, посилаючись на те, що виконавча дирекція ОСОБА_2 затверджує Реєстр відшкодувань для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою ОСОБА_2 Переліку рахунків. Проте, у переданому уповноваженою особою Переліку рахунків інформація про позивача відсутня, у зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру ОСОБА_2 гарантування. Неявка третьої особи не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2015 року між ПАТ "Банк Михайлівський" та позивачем ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку №980-051-000000562, відповідно до умов якого банк відкрив на ім'я позивача поточний рахунок № 5802 в гривні для зберігання грошей та здійснення розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов'язався оплачувати послуги Банку. (а.с.15).

04.05.2016 року ОСОБА_1 уклала договір №980-051-000232361 з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" тип договору: "Капітал+" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), за умовами якого позивач передає у власність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 60000 грн., а ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов'язується повернути позивачу таку ж суму коштів та виплатити проценти на умовах та в порядку, передбаченому цим договором (а.с.16).

Згідно платіжного доручення № 53220 від 04.05.2016 року кошти в сумі 60000 грн. надійшли на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" згідно договору № 980-051-000232361.

Згідно довідки про стан рахунку № 5802 ОСОБА_1, виданої ПАТ "Банк Михайлівський" станом на 19.05.2016 року залишок на балансовому рахунку позивача складав 8,53 грн.

Одночасно, 19.05.2016 року на поточний рахунок позивача перераховано кошти в сумі 60000 грн., призначення платежу: "Повернення коштів згідно з договором № 980-051-000232361 від 04.05.2016 року (а.с. 18). Таким чином, загальна сума коштів на поточному рахунку позивача 60008,53 грн.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016р. за № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016р. за № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року по 22 червня 2016 року включно та призначено уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" - ОСОБА_4.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією ОСОБА_2 прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016р. "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року та призначено уповноваженою особою ОСОБА_2 на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на 2 роки з 13.07.2016р. по 12.07.2018р.

Повідомленням, що розміщено на сайті ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, вкладників ПАТ "Банк Михайлівський" повідомлено, що з 15 липня 2016 року розпочинається виплата коштів вкладникам зазначеного банку, для отримання яких вкладники можуть звернутися в період з 15.07.2016 року до 26.08.2016 року включно до установ банків-агентів ОСОБА_2: ПАТ "Альфа Банк", ПАТ "ОСОБА_5 Дніпро", ПАТ "КРЕДОБАНК", ПАТ "ПУМБ", ПАТ КБ "Правекс-Банк", АТ "Таскомбанк".

Рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 №1702 від 01.09.2016р. призначено уповноваженою особою ОСОБА_2 на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" та делеговано всі повноваження ліквідатора банку ОСОБА_3 з 05.09.2016 р.

Таким чином, на момент віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних, на розрахунковому рахунку позивача знаходилися грошові кошти у розмірі 60008,53 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку № 5802 від 19.05.2016 року (а.с.18).

Листом уповноваженої особи ОСОБА_2 від 02.09.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що переказ коштів, здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 року в сумі 60000 грн. згідно з договором № 980-051-000232361 від 04.05.2016 року на рахунок № 5802, що належить ОСОБА_1, визнано нікчемним.

Визнання вищезазначеного правочину нікчемним та не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, стали підставою для звернення позивача до суду.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати ОСОБА_2 відшкодування за вкладами, а також відносини між ОСОБА_2, банками, Національним банком України, повноваження та функції ОСОБА_2 щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон).

В підпунктах 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Уповноважена особа ОСОБА_2 - це працівник ОСОБА_2, який від імені ОСОБА_2 та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 3 вказаного Закону ОСОБА_2 є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ч. 3 ст. 12 Закону виконавча дирекція ОСОБА_2 здійснює управління поточною діяльністю ОСОБА_2; виконавча дирекція ОСОБА_2 має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників ОСОБА_2; 2) визначає порядок відшкодування ОСОБА_2 коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення ОСОБА_2 відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату ОСОБА_2 витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат ОСОБА_2, затвердженого адміністративною радою ОСОБА_2; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

В абзаці першому частини першої статті 26 Закону визначено, що ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_2 відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада ОСОБА_2 не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" розроблено Положення про порядок відшкодування ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 №14 від 09.08.2012 (далі Положення № 14), яке визначає порядок та черговість відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Пунктами 1, 2 рішення виконавчої дирекції ОСОБА_2 № 823 від 26.05.2016 внесено зміни до Положення № 14: визначено, що виплата коштів та відшкодування гарантованої суми вкладникам банків, які віднесені до категорії неплатоспроможних або щодо яких прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії до 01 липня 2016 року, здійснюється відповідно до положення №14 у редакції, що діяла до набрання чинності цим рішенням № 823 крім пунктів 6-12 розділу ІІ.

Так, згідно з п. 3 розділу І Положення № 14 (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 № 823 від 26.05.2016) ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_2 відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада ОСОБА_2 не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення № 14 визначено, що загальна розрахункова сума - загальна сума вкладів та відсотків, зменшених на суму податку, станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, а у разі ліквідації банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - на день початку ліквідації банку; розрахункова сума - сума коштів в межах гарантованої, яка є частиною загальної розрахункової суми та яка повертається вкладнику під час дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики ОСОБА_2 та/або за рахунок власних коштів банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону ОСОБА_2 розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

У абзаці четвертому частини першої статті 26 Закону визначено, що ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_2 відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада ОСОБА_2 не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами

При цьому згідно з ч. 5 зазначеної статті гарантії ОСОБА_2 не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону.

Так, ч. 4 ст. 26 Закону визначено, що ОСОБА_2 не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на предявника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, субєкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах.

Зазначений перелік випадків, коли ОСОБА_2 не відшкодовує вклади є вичерпним. Кошти на поточних рахунках фізичних осіб, в тому числі й позивача, які були зараховані на такі рахунки внаслідок повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" позик, не відносяться до жодного з визначених Законом випадків, у яких ОСОБА_2 не відшкодовує кошти.

Відповідно до п.п. 2, 6 ст. 27 Закону уповноважена особа ОСОБА_2 протягом трьох днів з дня отримання ОСОБА_2 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа ОСОБА_2 протягом трьох днів з дня отримання ОСОБА_2 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з п. 3 розділу ІІ Банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку повинен здійснити:

1) нарахування відсотків та перерахування з рахунків з обліку нарахованих витрат податку з оподаткованого доходу;

2) відображення в базі даних сум залишків коштів на рахунках вкладників з урахуванням видаткових операцій (зокрема сум за операціями, що успішно пройшли процедуру авторизації, але не були включені до клірингових вимог) та без урахування сум прибуткових операцій, проведених після початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку;

3) консолідацію інформації про вкладників на рівні головного банку;

4) звірку сум залишків за вкладами і нарахованими відсотками, зменшеними на суму податку, між базою даних та балансовими рахунками, на яких обліковуються вклади фізичних осіб і нараховані за ними відсотки. Результати звірки оформлюються у вигляді Акта звірки бази даних та балансових рахунків за формою, визначеною Правилами формування та ведення баз даних про вкладників, затвердженими рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 від 09 липня 2012 року № 3, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23 серпня 2012 року за № 1430/21742 (далі - Правила);

5) направлення до ОСОБА_2 протягом трьох робочих днів файлів бази даних "D", "Z", "M" і "N" разом із супровідним листом.

У супровідному листі зазначаються кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум залишків на рахунках, сум нарахованих відсотків і гарантованих сум у файлах. До супровідного листа додається Акт звірки бази даних та балансових рахунків. Файли "D" і "Z" подаються на електронних носіях. Інформація, що міститься у файлах "M" і "N", подається на паперових та електронних носіях. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Положення № 14 уповноважена особа ОСОБА_2 протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання ОСОБА_2 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до ОСОБА_2:

перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 (далі - Перелік) (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 відповідно до пунктів 4 - 8, 11 частини четвертої статті 26 Закону.

Переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 відповідно до пунктів:

4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файлу "N";

7, 8 і 11 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файлу "М".

Як свідчать матеріали справи, на банківському рахунку позивача, що був відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", перебувають підтверджені належними доказами грошові кошти в сумі 60008,53 грн.

Зазначені кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" відповідно до пп. 3 п. 1 ст. 2, п. 1 ст. 26 Закону є вкладом, а тому є всі підстави для включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2.

Жодних належних доказів, які б свідчили про відсутність права позивача на відшкодування коштів за банківським вкладом за рахунок ОСОБА_2 з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, відповідачем суду не надано.

У своїх письмових запереченнях, поданих до суду, відповідач вказує про відсутність підстав для включення позивача до переліку вкладників, оскільки кошти, зараховані на його рахунок, надійшли на підставі нікчемних правочинів зі списання коштів з рахунків ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", відкритих в ПАТ "Банк Михайлівський", та зарахування цих коштів на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ "Банк Михайлівський".

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд зазначає таке.

Правові підстави для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку вказані у частині 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Із змісту статті 228 ЦК України суд приходить до висновку, що цивільні правочини, які порушують публічний порядок є нікчемними відповідно до статті 228 ЦК України, що дає право суду застосувати до сторін правові наслідки, передбачені статті 216 ЦК України.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією із сторін.

Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому виявилась завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, і хто з її учасників мав намір на досягнення цієї мети. За відсутності таких доказів наявність умислу у юридичної особи та фізичної особи не може вважатись установленою.

Згідно зі ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до п.п. 1.24, 1.30 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Як свідчить довідка про стан рахунку № 5802, видана ПАТ "Банк Михайлівський" від 02.09.2016 року, ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зі свого поточного рахунку, що відкритий у Банку, ініціювало переказ коштів на повернення позики та процентів за ними позивачу, відповідно до договору № 980-051-000232361 від 04.05.2016 року, укладеного між ними. За таким договором позики сторонами виступали позивач як позикодавець та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" як позичальник. Банк, виконуючи розрахунковий документ ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на переказ коштів на користь позивача, не набував права на суму коштів, що переказувалась, а відтак не був стороною переказу, а лише виконував свої зобовязання за договорами банківського рахунку перед клієнтом. Укладений позивачем договір з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" не є за своїм змістом розрахунковим документом. Крім того, зазначеним договором передбачено можливість дострокового повернення позики.

На переконання суду, в письмових запереченнях не вказано з яких конкретних підстав відповідач вважає зазначені правочини нікчемними, відповідно не надані будь-які докази в підтвердження таких обставин, в зв'язку з чим суд при вирішенні спору відхиляє такі письмові заперечення відповідача.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що уповноваженою особою ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб всупереч вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та нормативно-правових актів ОСОБА_2 безпідставно визнано нікчемними операції по переказу коштів (транзакції) ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 року в сумі 60000 грн. на рахунок ОСОБА_1 №5802 та не внесено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Із матеріалів справи вбачається, що на даний час реєстр вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб сформований, проте пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачена можливість надання уповноваженою особою ОСОБА_2 протягом процедури ліквідації Банку додаткової інформації стосовно зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

За таких обставин суд доходить висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах є зобов'язання уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" ОСОБА_3 подати до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки відповідач - уповноважена особа ОСОБА_2 згідно п. 17 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є працівником ОСОБА_2, який від імені ОСОБА_2 та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих ОСОБА_2, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, тому на переконання суду понесені позивачем судові витрати в сумі 600 грн. належить стягнути саме з ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб як субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в частині визнання нікчемним переказу, здійсненого товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 року в сумі 60000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором № 980-051-000232361 від 04.05.2016 року" на рахунок № 5802, що належить ОСОБА_1.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в частині невключення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 60008,53 грн.

Зобов'язати уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" подати до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в сумі 60008,53 грн. за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 600 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович