Справа № 813/2956/16
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року № 876/1356/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військової частини-польової пошти НОМЕР_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини-польової пошти НОМЕР_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - військова частина НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо складання акту службового розслідування за фактом передчасного виходу з ладу двигуна УТД-20 з БМП 2 зав. №И02ЖТ0678 (без зазначення дати) та наказу командира військової частини НОМЕР_1 ,,Про результати проведення службового розслідування по факту виходу з ладу двигуна УТД-20 з БМП 2 зав. №И02ЖТ0678 за №2239 від 18.07.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.

Також позивач просив скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ,,Про результати проведення службового розслідування по факту виходу з ладу двигуна УТД-20 №Є09ИТ7761 з БМП-2 зав. №И02ЖТ0678 за №2239 від 18.07.2016 року.

Постановою від 20 грудня 2016 року Львівський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята без повного встановлення обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права .

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що 21 червня 2013 року між командиром військової частини НОМЕР_3 полковником ОСОБА_2 та військовослужбовцем ОСОБА_1 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до цього договору військовослужбовець зобов`язався бережно відноситися до матеріальних цінностей військової частини та негайно, письмово повідомляти адміністрацію військової частини про всі обставини, які загрожують збереженню ввірених йому матеріальних цінностей, а також про виявлену ним нестачу (втрату) цінностей.

Відповідно до ст.ст. 111, 112 Статуту внутрішньої служби командир роти в мирний і воєнний час відповідає, зокрема за збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти, за виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства. Командир роти підпорядковується командирові батальйону і є начальником усього особового складу роти.

Після поранення штатного командира роти позивач за усним наказом командира батальйону виконував обов`язки командира роти, а тому несе відповідальність за шкоду, заподіяну недбалим виконанням службових обов`язків, передбачених військовими статутами.

З огляду на викладене відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 29.05.2016 року є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , а до цього часу проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира взводу.

У січні 2015 року позивач був направлений для несення служби у зону проведення АТО, де проходив службу на посаді командира 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону 24 окремої механізованої бригади.

В кінці квітня 2015 року ОСОБА_1 повернувся із зони проведення АТО і до 29 травня 2016 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 м. Яворів.

29 серпня 2016 року командування військової частини НОМЕР_2 ознайомило позивача з матеріалами, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , в тому числі з оскаржуваними актом та наказом.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 за № 2222 від 15.07.2016 року призначене службове розслідування за фактом виходу з ладу двигуна УТД-20 з БМП - 2 зав. №И02ЖТ0678, проведення якого доручене заступнику командира 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 майору ОСОБА_3 ..

В акті службового розслідування, складеного майором ОСОБА_3 (без зазначення дати), зазначено, що колишній т.в.о. командира 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 вважався таким, що приступив до виконання службових обов`язків командира 4 механізованої роти, після отримання поранення 12.02.2015 року колишнім штатним командиром 4 механізованої роти капітаном ОСОБА_4 в зоні проведення антитерористичної операції. Будь-яких заяв від колишнього тимчасово виконуючого обов`язки командира 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 щодо нестачі майна під час прийому посади, скарг та заперечень в діловодство частини не надходило та зареєстровано не було. До командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 з приводу нестач колишній т.в.о командира 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 ні письмово, ні усно не звертався.

В акті також зафіксовано, що БМП-2, яка рухалась у колонні, 12.02.2015 року біля 17 год. потрапила під артилерійський обстріл. До початку бойових дій 12.02.2015 року бойова машина була у справному стані, проїхала понад 40 км.. Під час артилерійського обстрілу водій БМП відчув втрату потужності двигуна, однак зміг вивезти машину з-під обстрілу, після чого було виявлено поломку двигуна.

Службовим розслідування також встановлено, що поломка двигуна БМП-2 сталась під час бойових дій у зоні проведення АТО поблизу села Луганське, про що свідчать пояснення водія бойової машини солдата ОСОБА_5 . Проїхавши відстань біля 40 км вказаний солдат відчув падіння потужності та нехарактерний для роботи двигуна сторонній звук. Оскільки підрозділ попав під артилерійський обстріл, була дана команда на зміну позиції, а тому механік-водій солдат ОСОБА_5 змушений був рухатись далі для збереження особового складу відділення. При прибутті в безпечне місце зупинив машину і заглушив двигун. Після зупинки двигуна доповів про нехарактерний для роботи двигуна звук командиру машини. Внаслідок доповідей було прийнято рішення про евакуацію машини в район зосередження. В подальшому машина була передана на відновлення на ЗППМ сектора «А» (м. Сватово).

Відповідно до висновку службового розслідування двигун УТД-20 № Є09ИТ7761 з БМП - 2 зав. №И02ЖТ0678 до подальшої експлуатації не придатний та потребує заміни для працездатності машини. Колишній тимчасово виконуючий обов`язки командира 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 допустив безвідповідальне ставлення по відношенню до виконання своїх посадових обов`язків, що призвело до неправильної експлуатації та в подальшому виходу з ладу двигуна УТД-20 № Є09ИТ7761 з БМП - 2 зав. №И02ЖТ0678, порушивши вимоги статей 11, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Шкода ОСОБА_1 заподіяна під час виконання службових обов`язків в зоні проведення антитерористичної операції.

За наслідками службового розслідування командир військової частини польова пошта НОМЕР_1 видав оскаржений наказ за № 2239 від 18.07.2016 року, яким підтверджений висновок службового розслідування про заподіяння старшим лейтенантом ОСОБА_1 шкоди, яка виразилась у неправильній експлуатації та в подальшому виходу з ладу двигуна УТД-20 № Є09ИТ7761 з БМП - 2 зав. №И02ЖТ0678. Також зазначеним наказом копії матеріалів службового розслідування направленні у військову частину НОМЕР_2 для притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що Закон України від 24.03.1999 року №548-XIV ,,Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі - Статут).

Статтею 26 Статуту визначено, що військовослужбовці від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з приписами ст. 111 Статуту командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

Відповідно до ст. 112 Статуту командир роти (корабля 4 рангу) зобов`язаний: організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на місяць робити огляд корабля, його озброєння, боєприпасів, технічних засобів і здійснювати щоденний обхід корабля). Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів (додаток 11 до цього Статуту);

перевіряти підготовку та стан озброєння і техніки роти (корабля) перед кожним виходом на навчання чи заняття, а також їх наявність після повернення із занять та навчань, вживати заходів до запобігання катастрофам, аваріям і поломкам, втратам зброї та боєприпасів (командирові корабля, крім того, забезпечувати живучість корабля та безпеку його плавання).

Порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначений Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 року №82 та зареєстрованою в Мінюсті 30 березня 2004 році за № 385/8984.

Відповідно до вказаної Інструкції службове розслідування проводиться у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду (пункт 1.2).

Рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення (пункт 1.3).

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі(пункт 1.5).

Згідно пункту 3 Інструкції розслідуванням повинно бути встановлено наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла переконання, що обов`язком командира роти є перевірка підготовки та стану озброєння і техніки роти (корабля) перед кожним виходом на навчання чи заняття.

Матеріали справи свідчать, що виконувати обов`язки командира роти ОСОБА_1 став під час бою, а тому перевірити технічний стан БМП не мав можливості.

Крім того, згідно службового розслідування перед виконанням бойового завдання двигун БМП був технічно справним. Машина використовувалась відповідно до свого функціонального призначення, із частковим дотриманням встановлених експлуатаційною документацією норм і правил, що забезпечувало, нормальну роботу всіх агрегатів, систем та механізмів, а також частковим виконанням вимог безпеки згідно до керівництва з організації експлуатації бронетанкового озброєння та техніки у Збройних силах України в мирний час. Перед початком маршу солдат ОСОБА_5 здійснив контрольний огляд машини, запустив двигун та перевірив його роботу, справність контрольно-вимірювальних приладів. Після проведення перевірки солдат доповів заступнику командира роти з озброєння про готовність до виїзду та маршу.

Також службовим розслідуванням не встановлена конкретна причина виходу двигуна з ладу та не встановлено наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням позивачем (не виконанням) своїх посадових обов`язків та виходом двигуна з ладу.

З огляду на викладене колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо протиправності наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №2239 від 18.07.2016 року.

Оскільки на порушення вимог пункту 3 Інструкції особа, яка проводила службове розслідування, не встановила конкретну причина виходу двигуна з ладу, конкретні неправомірні дії (бездіяльність) позивача та наявність причинного зв`язку між подією та діями (бездіяльністю) позивача, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо протиправності дій посадових осіб відповідача в частині складання акту службового розслідування та винесення оскарженого наказу.

Зазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.1 ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу військової частини-польової пошти НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі № 813/2956/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 22 травня 2017 року.