Справа № 242/1655/17
Суддя: Пирогова Л. В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/1655/17
Провадження №2-а/242/127/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пирогової Л. В., при секретарі Клименко А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов,язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.04.2017 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити призначення пенсії, в якому вказав, що йому на підставі рішення МСЕК від 29.04.2009 року було встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом під час роботи на ВП «шахта Росія» ДП «Селидіввугілля». На підставі цього йому відповідачем було призначено пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення». 31.03.2017 р. він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок розміру пенсії по інвалідності за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», проте відповідачем його вимоги не задоволено. Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки Селидовське обєднане управління ПФУ Донецької області при призначенні пенсії по інвалідності керувалося тільки Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) без врахування норм діючого Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому пенсію було призначено у значно меншому розмірі, ніж визначеному ст. 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На підставі цього просить визнати неправомірними дії відповідача щодо призначення у 2012 році йому пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії по інвалідності в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст. 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати відповідача сплатити усі невиплачені суми пенсії по інвалідності, починаючи з 24 жовтня 2016 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві мається клопотання про розгляд справи у його відсутності, за участі його представника.

Представник позивача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що дії на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог та підтримав надані раніше заперечення проти позову. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Селидовському обєднаному управлінні ПФУ Донецької області як отримувач пенсії по інвалідності по ІІІ групі внаслідок профзахворювання або трудового каліцтва, яка призначена на підставі особистого звернення із заявою від 31.03.2017 року, Акту про нещасний випадок на виробництві №6 від 19.01.2009 року та довідки МСЕК серії 10 ААА №134644 від 20.07.2015 року.

Згідно довідки МСЕК серії 10 ААА №134644 від 20.07.2015 року ОСОБА_3 встановлено 3 групу інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом строком до 20.07.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який набрав чинності з 1 січня 2004 року він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Абзацом другим преамбули Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 цього Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Згідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат а також умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди, з яких складається страховий стаж страховий стаж - період строку, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Згідно ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно п. 16 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення.

Стаття 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», серед іншого, містить наступні приписи: «Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону».

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закон № 1105-XIV (в редакції Закону № 77-VIII від 28.12.2014) до приведення законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у відповідність із цим Законом, пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Абзацом першим пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, який прийнятий пізніше Закону № 1788-XII, встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таким чином, враховуючи, що Закон № 1058-IV, який прийнятий останнім у часі та, як зазначено у його преамбулі, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів ПФУ, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, а також те, що він чітко визначає, в якій частині застосовується Закон № 1788-XII, пріоритетному застосуванню до відносин, пов'язаних з призначенням і виплатою пенсії по інвалідності, підлягає Закон N 1058-IV.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року та в рішеннях Вищого адміністративного суду України у справах № К/800/31261/13 та № К/800/34492/13.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що на момент призначення пенсії по інвалідності позивачу ОСОБА_3 Закон України «Про пенсійне забезпечення» не міг бути застосований. Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та законні, заперечення представника відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень.

Враховуючи, що Законом України «Про судовий збір» Пенсійний фонд України та його органи, звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне відшкодувати судові витрати на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 11, 94, 99, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов,язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним дії відповідача, щодо призначення пенсії ОСОБА_3 по інвалідності за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнати неправомірною бездіяльність відповідача, щодо не проведення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_3 по інвалідності, згідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_3 за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50 відсотків призначеної пенсії ОСОБА_3 за віком обчисленої відповідно до ст..ст. 27 та 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 24.10.2016 р.

Відшкодувати судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. на користь ОСОБА_3 за рахунок Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 19.05.2017 року.

Суддя