Справа № 668/3898/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 травня 2017 року м. Київ К/800/16039/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2017 року позов задоволено: визнано неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні щодо непроведення ОСОБА_1 індексації пенсії у межах прожиткового мінімуму та фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суми індексації її пенсії в межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового соціального страхування з наростаючим підсумком із застосуванням базового місяця - вересень 2012 року, починаючи з 01.01.2015 р. з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову.

Судоми встановлено, що з 04.09.2012 р. позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Херсоні та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", не працює.

З наданих відповідачем довідок вбачається, що з грудня 2014 року пенсія позивача ОСОБА_1 становить 3281,28 грн, у тому числі 3095,28 грн - основний розмір пенсії, 186 грн - індексація. З січня 2015 року по теперішній час позивач отримує у зазначеному розмірі.

З листа відповідача від 23.02.2016 р. на звернення ОСОБА_1 вбачається, що при проведенні її пенсії протягом 2015 року застосовувалися коефіцієнти, які встановлені для індексації у грудні 2014 року, при базовому місяці - вересень 2012 року індексація пенсії позивача проводиться з квітня 2014 року.

Листом від 23.02.2016 р. №38-І-99-1 відповідач відмовив позивачу у проведенні індексації її пенсії у заявленому нею розмірі мотивуючи тим, що при базовому місяці вересень 2012 року індексація її пенсії здійснювалася з квітня 2014 року. Відповідно до даних Держкомстату України її пенсія проіндексована з квітня 2014 року, а розмір індексації з грудня 2014 року в грошовому еквіваленті складає 186,00 грн (949,00 грн х 0,196 (коефіцієнт індексації)), тому оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнята постанова про особливий порядок індексації грошових доходів населення при проведенні індексації пенсій, за вказаний період застосовуються коефіцієнти, які були встановлені для індексації у грудні 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до статей 3, 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції споживчих цін, що перевищив поріг 101 відсоток, може бути застосованим для індексації пенсії тільки у місяці, що настає після опублікування індексу споживчих цін за попередній місяць, що слідує за базовим, але у зв'язку з тим, що вказаний місяць, коли може бути застосована індексація, збігається із щоквартальним підвищенням пенсії, відповідно до приписів абзацу першого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, індексація у базовому місяці не проводиться. Таким чином, підстав, які ґрунтувалися б на законі, для здійснення індексації пенсії немає.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 21-5368а15.

28 грудня 2014 року внесені зміни до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та доповнено статтю 5 частиною шостою, якою встановлено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного страхування на відповідний рік.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Отже з 01 січня 2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Діючі на сьогоднішній час обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватися управлінням у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку, а вимоги пункту 9 прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" не визнані неконституційними.

Бюджетами Пенсійного фонду України на 2014, 2015, 2016 роки взагалі не закладено коштів на проведення індексації пенсії.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Зазначає, що законодавством не встановлено обмежень щодо нездійснення індексації пенсії у зв'язку з відсутністю коштів у бюджеті.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення, в якому надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак