Справа № 814/691/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

11 травня 2017 року Справа № 814/691/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54018

дотериторіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. В.Морська, 41, м. Миколаїв, 54030

прозобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області з позовними вимогами про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди за березень 2017 року, виходячи з посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в зазначений період відповідачем виплачувалась суддівська винагорода з обрахунку посадового окладу в 16000 гривень, хоча Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» передбачений розмір мінімальної заробітної плати 3200 гривень. Позивач зазначає, оскільки відповідно до Закону України «Про державний бюджет» на 2017 рік розмір мінімальної заробітної плати складає 3200 гривень, то заробітна плата за березень 2017 року становить 32000 (10* 3200).

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, свою позицію обґрунтував тим, що п. 2 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України визначено принцип збалансованості Державного бюджету України. Конституційний Суд України в Рішенні від 25.01.12 № 3-рп/2012 зазначив, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26.12.11 № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічної безпеки України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Відповідно до ст. 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затверджених відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Пунктом 23 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.16 № 1402-VIII визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 2010 р. Частиною 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 2010 р. визначено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини, вона застосовується в розмірі 1600 гривень. Крім того, ДСА України листом № 11-1025/17 від 09.02.17 роз'яснено територіальним управлінням та місцевим загальним судам порядок виплати посадових окладів суддям. Таким чином, у березні 2017 року суддям місцевих загальних судів Миколаївської області, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, відповідно до штатних розписів встановлено посадові оклади у розмірі 16000 гривень. Відтак, відповідач при виплаті позивачеві суддівської винагороди діяв у межах і в спосіб, передбачені Конституцією України та законами України і жодним чином не порушував прав позивача.

За клопотанням позивача справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених вимог, зважаючи на таке.

Указом Президента України «Про призначення суддів» № 302/2013 від 23.05.13 ОСОБА_1 призначено суддею Свердловського міського суду Луганської області.

Указом Президента України «Про переведення суддів» № 81/2015 від 14.02.15 ОСОБА_1 переведено на посаду судді Ленінського районного суду м. Миколаєва.

В березні 2017 ОСОБА_1 отримав суддівську винагороду, обраховану виходячи з розміру посадового окладу в 16000 гривень. Де за основу розрахунку взята мінімальна заробітна плата 1600 гривень

Позивач кваліфікаційне оцінювання не проходив.

Частиною 2 статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі також - Закон № 1402) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 частини 3 статті 135 Закону № 1402, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Водночас абзацом 1 статті 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Натомість пунктом 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41 - 45, ст.529; 2015 р., №№18 - 20, ст.132 із наступними змінами).

Так, згідно з ч. 3 ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI (далі також - Закон № 2453) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Таким чином, посадовий оклад позивача, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання визначається відповідно до розміру, визначеного ч. 3 ст. 133 Закону № 2453.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 3200 гривень.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.06 № 1774-VIII визначено: «Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень».

ДСА України листом від 09.02.2017 року № 11-1025/17 роз'яснено територіальним управлінням та місцевим загальним судам порядок виплати посадових окладів суддям.

Відтак, в штатному розписі чисельність суддів слід розподіляти на дві категорії, зокрема:

- судді, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання з посадовим окладом 16000 грн. для місцевих судів та 17 600 грн. для апеляційних судів;

- судді, які станом на 01.01.2017 року пройшли кваліфікаційне оцінювання та здійснюють правосуддя в суді з розміром нового базового посадового окладу (для місцевих судів 24000 грн., для апеляційних судів 40000 грн.) збільшеного на відповідний регіональний коефіцієнт.

Суд погоджується з позицією відповідача, що соціально-економічні права не є абсолютними і в разі неможливості їх фінансово забезпечити, Держава має право на прийняття рішень пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, у тому числі, щодо розміру суддівської винагороди.

Таким чином, Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Миколаївській області при виплаті ОСОБА_1 суддівської винагороди у березні 2017 року діяло на підставі, в межах та в спосіб, передбачені Конституцією України та Законами України, а відтак в задоволені позову Позивачеві належить відмовити.

Судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного Адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська