Справа № 642/6528/16-а
Суддя: Вікторов В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.05.2017
Справа № 642/6528/16-а
Провадження № 2а/642/47/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.,
за участю секретаря Лозоватої А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові звіт головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в порядку ст. 267 ч. 1 КАС України про виконання постанови суду від 25 січня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
У березні 2017 року представник позивача Острицький А.О. звернувся до суду із заявою в порядку судового контролю, в якій просив розглянути звіт суб`єкта владних повноважень головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії та відшкодувати заподіяну шкоду.
13.05.2017 року представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив за результатом розгляду цього звіту, або у разі його неподання накласти на начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідального за невиконання постанови, штраф у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.
Свої вимоги представник позивача мотивував тим, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 зокрема:
заяву представника позивача в порядку ст. 267 ч. 9 КАС України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій в порядку виконання постанови суду від 04.06.2015 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії та відшкодувати заподіяну шкоду задоволено;
визнано протиправними бездіяльності (дій), вчинених головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області - відповідачем на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 04.06.2015 року по справі № 642/3521/15-а, яка полягає в зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 28.10.2014 року та з 01.05.2016 року;
визнано не чинним Перерахунок пенсії з 28.10.2014 року за пенсійною справою № ФХ-116205 від 11.11.2016 р. та Перерахунок пенсії з 01.05.2016 року за пенсійною справою № ФХ-116205 від 11.11.2016 р.;
зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 28.10.2014 р. та з 01.05.2016 р. перерахунок розміру пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, обчисливши розмір пенсії 71% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення відповідно довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії від 08.11.2016 р. № 2588/ВСЗ, виплатити ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 28.10.2014 р.;
зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом десяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 р. апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повернуто заявнику.
Таким чином постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 року набула законної сили 09.03.2016 р. Тобто строк подачі звіту сплинув 19.03.2017 року.
У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і дав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні фактам.
Представник відповідача ГУ ПФУ в Харківській області в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях, які приєднанні до матеріалів справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ГУ ПФУ в Харківській області, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Також принцип обов`язковості виконання судових рішень передбачає Закон України «Про судоустрій і статус суддів», згідно із ч. 2 ст. 13 якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, та вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).
Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 є обов`язковою до виконання на всій території України.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від 10 до 30 мінімальних заробітних плат.
Згідно ч. 4, ст. 267 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Отже, ст. 267 КАС України передбачено чітку послідовність порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, у випадку невиконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, спочатку суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; у разі неподання такого звіту або неналежного його виконання, судом розглядається питання про накладання штрафу на такий суб`єкт.
Як зазначено вище, постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області як суб`єкта владних повноважень подати протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.
Із поданого звіту головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду, яке надійшло до суду вбачається, що звіт подано 27.03.2017 року, на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 ГУ ПФУ проведено перерахунок розміру пенсії з 28.10.2014 р. та з 01.05.2016 р. ОСОБА_1 з урахуванням 71 % грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення відповідно довідці Харківського обласного військового комісаріату про додаткові види грошового забезпечення від 08.11.2016 року № 25 88/ВСЗ, розмір пенсії після перерахунку не змінився і на теперішній час становить 3407, 08 грн.
Однак, як вбачається з перерахунку пенсії від 27.03.2017 якій проведений на виконання постанови суду від 25.01.2017 ОСОБА_1 протиправно позбавлений доплати до пенсії яка передбачена постановою КМУ від 23 квітня 2012 р. № 355 у розмірі 35% пенсій, звіт подано після закінчення строку встановленого судом.
Отже, в порушення вищезазначених вимог ст. 267 КАС України, головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з часу винесення постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 і до подачі звіту не забезпечило виконання судового рішення. Натомість, у самому звіті вказані формальні дії відповідача, які не забезпечують повного виконання судового рішення, не зазначені поважні причини пропуску строку подачі звіту встановленого судом.
Здійснення перерахунку пенсії позивачу під час розгляду звіту про виконання судового рішення свідчить про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області мало об`єктивну можливість виконати рішення суду своєчасно та у повному обсязі до початку судового розгляду заявленого клопотання про накладання штрафу, при цьому будь яких поважних причин, що перешкоджали виконанню судового рішень відповідачем надано не було, а тому суд вбачає наявність підстав для накладання на начальника головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області Ачкасова В.М., як керівника суб`єкта владних повноважень, штрафу у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.
В той же час, суд відхиляє доводи зазначені в запереченнях що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 набрала законної сили лише 29.03.2017 року як зазначено у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з огляду на наступне.
Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
Ухвалу колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 р. направлено відповідачу 09.03.2017 р., що підтверджується супровідним листом Харківського апеляційного адміністративного суду якій є в матеріалах справи.
Окрім того постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 30.03.2017 року по справі № 642/6528/16-а прийнята лише 12.04.2017 року, а тому ГУПФУ не мало можливості при подачі звіту 27.03.2017 року керуватись відомостями які зазначені в постанові про відкриття виконавчого провадження.
Таким чином строк подачі звіту про виконання постанови суду сплинув 19.03.2017 року.
Причини пропуску строку надання звіту встановленого судом звіт головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.03.2017 року не містить.
Перерахунок розміру пенсії з 28.10.2014 р. та з 01.05.2016 р. за пенсійною справою ОСОБА_1 здійснено на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 25.10.2016 по справі № 642/869/16-а, тобто контроль зазначених дій є в площині виконання зазначеної постанови суду.

Внесені зміни (в редакції внесеними згідно із Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні») до ст. 13 Закону України № 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років військовослужбовцям є стаття 63 Закону України № 2262-12.
Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, слід виходити із того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).
Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.
Суд в силу ст. 244-2 КАС України враховує висновки Верховного Суду України висловлені у постанові від 06.02.2012 р. (справа № 21-322а11) та у постанові від 10.12.2013 р. (справа № 21-420а13).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 р. за № 355 встановлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 11% пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21, 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23 % та 1 січня 2013р. до 35 %.
Як вбачається з пенсійної справи ОСОБА_1 на виконання постанови КМУ від 23 квітня 2012 р. № 355 позивачу станом на з 1 липня 2012, 1 вересня 2012 р., 1 січня 2013р. було проведено перерахунок пенсії, та встановлено основний вид пенсії у розмірі 71% грошового забезпечення та доплати у розмірі 11%, 23%, 35 % пенсій відповідно.
Але при наступному перерахунку пенсії позивачу ГУПФУ не врахувало при обчисленні нового розміру пенсії доплату яка передбачена постановою КМУ від 23 квітня 2012 р. за № 355 у розмірі 35% пенсій, обчислену відповідно до статей 13, 21, 36 Закону № 2262-12.
Суд критично оцінює доводи відповідача, що збереження позивачу доплати яка передбачена постановою КМУ від 23 квітня 2012 р. за № 355 не було предметом розгляду суду у справі № 642/6528/16-а.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року № 3 «Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 КАСУ» аналіз положень статті 267 КАС України та статті 2 цього Кодексу свідчить, що дії суб`єкта владних повноважень пов`язані з належним виконанням судового рішення повинні розглядатись в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
Враховуючи вищевикладене, суд зауважує, що ГУПФУ не здійснило належний перерахунок розміру пенсії позивачу без поважних причин та не надало до суду звіт у строк встановлений постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 року та звіт вважається неподаним в розумінні ст. 267 КАС України.
Згідно п.8 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі від 22.12.2014 року № 28-2 Головне управління Фонду очолює начальник. Згідно пп. 1 п.10 зазначеного Положення начальник головного управління Фонду здійснює керівництво головним управлінням Фонду, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, очолює колегію, організовує та забезпечує її роботу.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, керуючись положеннями ч. 2 та 4, ст. 267 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та необхідність накласти на начальника головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника суб`єкта владних повноважень, за неналежне виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 р. по справі № 642/6528/16-а штраф у розмірі 32000 грн. шляхом стягнення з начальника головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 16000 гривень та стягнення з начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича на користь Державного бюджету України 16000 гривень.
Керуючись ст. 160, 167, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника позивача Острицького Андрія Олеговича про розгляд звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.
Накласти на начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника суб`єкта владних повноважень, за неподання звіту про виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 р. по справі № 642/6528/16-а, штраф у розмірі 32000 грн. шляхом стягнення з начальника головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 16 000 гривень та стягнення з начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича на користь Державного бюджету України 16 000 гривень;
Встановити головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк подання звіту про виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 р. по справі № 642/6528/16-а протягом десяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінськийрайонний суд м. Харкова протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Вікторов В.В.