Справа № 814/2766/16
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/2766/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання незаконною перевірки, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС в Миколаївській області (далі ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 27 червня 2014 року № 656 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», а також визнання незаконною перевірки, проведеної на підставі названого наказу.

24 січня 2017 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано клопотання про поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду з названим позовом (а. с. 20-23).

Ухвалою судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, а адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що суддею неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки щодо неповажності причин пропуску строку звернення до суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, суддею порушено норми матеріального та процесуального права. Так, суддею не враховано положення ст. ст. 2, 6, 7, 8, 10, 100 КАС України, ст. ст. 4, 5, 7, 14.1.7, 102, 56.18, 56.21 ПК України, а також ст. ст. 8, 21, 22, 24, 55, 129 Конституції України. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали судді про залишення позовної заяви без розгляду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суддя окружного адміністративного суду виходила з того, що адміністративний позов поданий позивачем до Миколаївського окружного адміністративного суду з пропуском процесуального строку, встановленого ст. 99 КАС України, та відсутні підстави для поновлення цього строку.

Проте, з таким висновком судді погодитись не можна.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно частинам 1 та 2 ст. 99 названого Кодексу адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті Кодексу визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі частин 1 та 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 оскаржує наказ ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області від 27 червня 2014 року № 656 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» та просить визнати незаконною перевірку, яка була проведена на підставі названого наказу.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 1 ст. 102 названого Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Аналізуючи наведені положення ст. 56 та ст. 102 ПК України у їх взаємозв'язку, апеляційний суд приходить до висновку, що названими нормами врегульовано питання застосування спеціальних строків давності щодо оскарження рішень контролюючого органу, до яких відноситься і наказ про проведення перевірки, які становлять 1095 днів з моменту отримання платником податків такого рішення.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржений наказ відповідача від 27 червня 2014 року № 656 позивачем отриманий 27 червня 2014 року (а. с. 96).

Таким чином, звертаючись з названим позовом до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області в грудні 2016 року, позивач не пропустив у розумінні наведених вище норм Податкового кодексу України строк звернення до адміністративного суду.

За таких даних, висновок судді окружного адміністративного суду щодо пропуску позивачем строку звернення до суду є помилковим.

Оскільки при винесенні ухвали суддею порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України приходить до висновку про скасування оскарженої ухвали з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року скасувати, а матеріали провадження направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко