Справа № 808/3443/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року о/об 17 год. 28 хв.Справа № 808/3443/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання дій протиправними, скасування постанови та стягнення моральної шкоди,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 831 від 25.03.2017 року)

від позивача - ОСОБА_3

(діє на підставі довіреності № 831 від 25.03.2017 року)

від відповідача - ОСОБА_4

(діє на підставі довіреності № 4 від 01.07.2016 року)

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати дії суб'єкта владних повноважень при винесенні постанови про накладення штрафних санкцій від 01 серпня 2016 року № 000002 протиправними;

- скасувати постанову про накладення штрафних санкцій від 01 серпня 2016 року № 000002, винесену в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_5 як протиправну;

- стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди, завданої, ОСОБА_1, протиправними діями посадової особи органа державної влади - в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_5 при винесенні постанови про накладення штрафних санкцій від 01 серпня 2016 року № 000002 на його користь 50000 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 01 серпня 2016р. відповідачем винесено постанову про накладення штрафних санкцій № 000002 з підстав порушення пункту 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме введення в обіг продукції (дитяча іграшка пістолет Toys), на якій не нанесено Національний знак відповідності, що передбачено Технічним регламентом безпечності іграшок, затвердженим постановою КМУ № 515 від 11 липня 2016 року та накладено штраф у розмірі 1300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 22100,00 грн. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки ОСОБА_1, фізична особа - підприємець, не здійснював господарську діяльність в магазині, розташованому за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Леніна (після перейменування - пр. Азовський), 10. Вказує на те, що в магазині за вказаною адресою здійснює господарську діяльність батько позивача фізична особа - підприємець ОСОБА_6, юридична адреса якого є Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Першотравнева, 31 збігається із адресою позивача, оскільки проживає за цією адресою. Таким чином, постанова про накладення штрафних санкцій від 01 серпня 2016 року № 000002 є протиправною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових заперечень, відповідно до яких зазначає, що постанова про накладення штрафних санкцій від 01 серпня 2016 року № 000002 прийнята Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області у межах та на підставі закону, обґрунтовано та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, отже є законною, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 29 березня 2017 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Вислухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, вивчивши наявні матеріали та фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд з'ясував наступне.

Відповідно до свідоцтва серія В02 №314055, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 21 червня 2006 року, за адресою 72564, Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Першотравнева, буд. 31, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

17 липня 2016 року виконуючим обовязки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області винесено наказ №22/і-06 «Про проведення перевірок».

На підставі наказу №22/і-06 від 17 липня 2016 року видано направлення №000024/І-06 від 15 липня 2016 року на проведення перевірки субєкта господарювання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Строк проведення перевірки з 18 липня 2016 року по 19 липня 2016 рік.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки характеристик продукції №000003 від 18 липня 2016 року.

Перевіркою встановлені порушення а саме введення в обіг продукції дитяча іграшка (пістолет Toys) на якій не нанесено Національний знак відповідності, що зазначено у пункті 1 акту перевірки характеристик продукції № 000003, внаслідок чого було порушено вимоги «Технічного регламенту безпечності іграшок», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №515.

01 серпня 2016 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафних санкцій №000002, якою на позивача накладено штраф у сумі 22100,00 грн.

Не погодившись з таким рішення, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Дослідивши письмові пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Нормативно-правовим актом, який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, є Закон України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Приписами статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Згідно змісту постанови №000002 від 01 серпня 2016 року та акту №000003 від 18 липня 2016 року вбачається, що перевірявся субєкт господарювання Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, який ввів в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, в тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, за що передбачена відповідальність згідно з пунктом 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 44 вказаного вище Закону, до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма передбачає відповідальність особи, саме яка ввела продукцію в обіг, за введення в обіг продукції, що не відповідає технічним регламентам, якщо при цьому на таку продукцію нанесено знак відповідності технічним регламентам.

Позивач обґрунтовуючи адміністративний позов зазначив, що господарську діяльність в магазині, розташованому за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Леніна (після перейменування - пр. Азовський), 10 не здійснює. За вказаною адресою свою діяльність, як підприємець проводить ОСОБА_6.

До матеріалів справи представниками позивача додано копію договору оренди нерухомого майна №1 від 29 квітня 2016 року відповідно до якого ОСОБА_7, як «Орендодавець» та ОСОБА_6, як «Орендар» уклали цей договір для передачі орендарю, орендодавцем у строкове користування нерухомого майна, а саме обєкт який становить ? магазину за адресою: Запорізька область, смт. Кирилівка, вул. Леніна, буд. 10.

Таким чином, ? частини магазину є у власності ОСОБА_7, а інша ? частини магазину перебуває у користуванні ОСОБА_6 на підставі договору оренди.

В судовому засіданні судом допитано у якості свідка ОСОБА_6, який повідомив суд про те, що його син ОСОБА_1 не провадить господарську діяльність в магазині за адресою Запорізька область, смт. Кирилівка, вул. Леніна, буд. 10. Вказав про те, що по зазначеній адресі здійснює господарську діяльність ОСОБА_6, як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи ОСОБА_5 В02 №036303.

Згідно положень частини 2 статті Закону України «Про держаний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» терміни, зокрема «введення в обіг» вживаються у значеннях, визначених у Законі України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

Згідно статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», введення в обіг - це надання продукції на ринку України в перший раз. Про надання продукції на ринку, на переконання суду, може свідчити будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для її розповсюдження, споживання (використання) на ринку України під час здійснення господарської діяльності, або пропозиція продукції для продажу, реклама продукції тощо.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення штрафних санкцій від 01 серпня 2016 року № 000002, винесена з порушенням чинного законодавства, оскільки Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не вводив в обіг продукцію, що не відповідає технічним регламентам, так як не здійснює господарську діяльність в магазині за адресою: Запорізька область, смт. Кирилівка, вул. Леніна, буд. 10, про що свідчать покази допитаного свідка та договір про оренду нерухомого майна, а відповідачем не доведено здійснення діяльності за вказаною адресою.

Таким чином, в ході розгляду справи відповідачем не доведено, що саме позивач ввів в обіг продукцію, яка не відповідає вимогам технічних регламентів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У звязку із вищенаведеним, з метою повного захисту порушених прав та інтересів позивача, приймаючи до уваги протиправність рішення суд приходить до висновку про протиправність дії Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області щодо винесення постанови №000002 від 01 серпня 2016 року про накладення штрафних санкцій та скасування постанову про накладення штрафних санкцій №000002 від 01 серпня 2016 року винесену Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

Стосовно заявленої позивачем моральної шкоди необхідно зазначити, що згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Абзацами 1, 3 пункту 9 Постанови Пленуму ВС України №4 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд також повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, відсутністю належних доказів, а також приймаючи до уваги, що позовні вимоги в більшій частині задоволено, що, в свою чергу, є моральною компенсацією, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області щодо винесення постанови №000002 від 01 серпня 2016 року про накладення штрафних санкцій.

Скасувати постанову про накладення штрафних санкцій №000002 від 01 серпня 2016 року винесену Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 643 (шістсот сорок три ) гривні 34 копійки.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов