Справа № 725/447/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/447/17

Головуючий у 1-й інстанції: Войтун О.Б.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

18 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Чернівці департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м.Чернівці департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 березня 2017 року позов задоволено, а саме: визнано дії інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності протиправними, скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №088115 від 19 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт вказав, що висновки викладені в постанові не відповідають обставинам справи, також судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою серії АР №088115 від 19 січня 2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.(а.с.5).

З постанови вбачається, що 19 січня 2017 року близько 08 год. 40 хв. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «АЗЛК 2141 201» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану, 71, здійснив стоянку на виїзді з прилеглої території.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що інспектором при накладенні адміністративного стягнення не було в повній мірі дотримано вимог ст. 280 КУпАП, спірна постанова була винесена не на місці вчинення правопорушення, також відповідачем було порушено права позивача передбачені ст. 268 КУпАП, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності дії інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3 при розгляді справи про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч.ч. 1-3 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1-3 статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.15.9. «и» ПДР, зупинка заборонена ближче 10 м від виїзду з прилеглої територій і безпосередньо в місці виїзду.

Так, постановою серії АР №088115 від 19.01.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., за порушення вимог п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху України, за те, що водій керуючи транспортним засобом здійснив стоянку на виїзді з прилеглої території.

Факт вчинення правопорушення підтверджено наявним в матеріалах справи відео з місця адміністративного правопорушення, зафіксованого на нагрудну відеокамеру. Як слідує з відеоматеріалів, позивач факт правопорушення не заперечував, однак зазначає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки це була вимушена зупинка.

Проте, суд апеляційної інстанції також дійшов висновку, що в діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про наявність у інспектора достатніх підстав для винесення постанови від 19.01.2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення.

До того ж, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не надано, а судом апеляційної інстанції таких обставин не встановлено. Обставини на які посилається суд першої інстанції при прийнятті постанови є лише особисті покази позивача.

Так, з відеозапису вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем, позивач та його представник вільно надавали пояснення та заперечення, які вважали за потрібне надати. Також позивач висловлював незгоду з діями відповідача.

Під час розгляду даної справи в суді позивач скористався правовою допомогою, його представник був присутній в судовому засіданні, позивач мав час для ознайомлення з матеріалами справ та доказами, наданими відповідачем. Також у позивача була можливість реалізувати своє право надавати докази, заявляти клопотання. Так, стороною позивача було заявлено клопотання про виклик свідка, який був допитаний судом. При цьому, належних доказів на спростування вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке відповідачем було складено спірну постанову, стороною позивача суду надано не було.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч.1 ст. 122 КУпАП.

Стосовно доводів суду першої інстанції, що оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення складено не на місці вчинення адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає, що спірна постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на якій відповідач уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, факт вчинення позивачем правопорушення зафіксований у встановленому законом порядку і доведений відповідачем належними та допустимими доказами.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправними дії інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3 при розгляді справи про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки, як уже зазначалось, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, встановлені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Чернівці департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити повністю.

Постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м.Чернівці департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати, прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5