Справа № 308/11380/16-а
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4094/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Іщук Л. П., Онишкевича Т. В.

з участю: секретаря судового засідання Сердюк О. Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2017 року у справі №308/11380/16 а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів разової допомоги,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області, у якому просив: визнати дії відповідача щодо невиплати в період з 2014 року по 2016 рік йому (позивачу) щорічної разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій, інваліду ІІІ групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» неправомірними; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій, інваліду ІІІ групи за період з 2014 року по 2016 рік в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням раніше виплаченої суми в розмірі 14 676 гривень.

Позовні вимоги мотивував тим, що він є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії Б №169158 від 25 квітня 2016 року, яке видане Управлінням праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області. Згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічна разова до 05 травня грошова допомога виплачується в розмірі 7 (семи) мінімальних пенсій за віком. Відповідно до Закону України «Державний бюджет України на 2014 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становив 949 гривень. Також, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у розмірі 1 130 гривень. Таким чином, він повинен був отримати 21 196 гривень, в той час як відповідач виплатив йому лише 6 520 гривень і сума недоплати становить 14 676 гривень.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2017 року позовні вимоги задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо невиплати в період з 2014 по 2016 роки позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25 грудня 1998 року; зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як інваліду війни третьої групи за період з 2014 по 2016 роки в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії ї соціального захисту» в редакції від 25 грудня 1998 року, з урахуванням раніше виплаченої суми. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У звязку з цим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що розмір щорічної грошової допомоги до 05 травня протягом 2014 2016 років був запроваджений постановами Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», від 31 березня 2015 року №147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», та від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Отже, керуючись вищевказаним законодавчими актами, відповідачем правомірно виплачено позивачу разову грошову допомогу.

Позивач не погодився із апеляційною скаргою, так як судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і постановлено законне рішення. Тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча був належним чином та у встановленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце судового засідання апеляційного суду. При цьому, від відповідача відсутні клопотання про розгляд справи за участі представника і апеляційним судом не визнавалася обовязковою участь в апеляційному розгляді справи представника відповідача. У звязку з цим та у відповідності до ст. 196 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто за відсутності представника відповідача.

Вислухавши доповідь судді доповідача, доводи позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про задоволення позовних вимог та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме норма ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», від 31 березня 2015 року №147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», та від 02 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії Б №169158 від 25 квітня 2016 року.

19 вересня 2016 року представник позивача, на підставі свідоцтва №342, виданого на основі рішення Закарпатської кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури від 08 вересня 2000 року, ОСОБА_2 звернувся із запитом до відповідача, яким просив надати інформацію щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 05 травня за період 2014 2016 роки, сума виплати за кожен рік та розмір заборгованості за кожен рік вказаного періоду.

Листом від 22 вересня 2016 року №43/35.05 05 представника позивача було повідомлено, що щорічно до 05 травня інвалідам війни, учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністру України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», від 31 березня 2015 року №147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», та від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» були виплачені разові грошові допомоги у розмірі: в 2014 році 2 020 гривень; в 2015 році 2 200 гривень; в 2016 році 2 310 гривень.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантування їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час. Згідно з пунктом 5 ст. 12 цього ж Закону, щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року) норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2014 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань, здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державної адміністрації, які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, що не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання): інвалідам війни III групи 2 020 гривень (пп. 1 п.1 Постанови).

Підпунктом 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року №147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» передбачено, що інвалідам III групи виплата разової грошової допомоги до 5 травня здійснюється в розмірі 2 200 гривень.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, міських державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: інвалідам війни ІІІ групи - 2 310 гривень (пп. 1 п.1 Постанови).

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними.

Управлінням праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області нараховано та виплачено позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2014 2016 роки в розмірі 6 530 гривень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20 рп/2011 передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25 січня 2012 року у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

За таких обставин, а також зважаючи на положення наведених вище правових норм, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, які спростовані доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи.

Проте, при постановленні рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог. Колегія суддів дійшла до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2014 2016 роки.

Згідно ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. .

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що постанову з наведених вище мотивів слід скасувати та прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу задовольнити. При цьому постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2017 року у справі №308/11380/16 а скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів разової допомоги відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 17 травня 2017 року.