Справа № 806/563/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 травня 2017 року Житомир Справа № 806/563/17

Категорія 3.7.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капинос О.В. ,

секретар судового засідання - Недашківська Н.В., Господарчук І.В.

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Ткаченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії посадових осіб Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області неправомірними.;

- зобов"язати Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області скасувати незаконну перереєстрацію автомобіля марки SKODA FABIA, 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1, що належить їй на праві власності.

В обґрунтування позову позивач вказала, що є власником автомобіля SKODA FABIA, 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2. В січні 2017 року їй стало відомо, що зазначеним автомобілем незаконно заволоділи інші особи, про що було повідомлено в органи Міністерства внутрішніх справ. Крім того, Регіональним сервісним центром МВС в Житомирській області листом № 31/6-185 від 02.02.2017 було повідомлено, що її автомобіль перейшов у власність ТОВ "СТО-АВТОТОРГСЕРВІС", а потім до громадянина ОСОБА_5. Вважає, що переоформлення автомобіля на інших осіб було здійснено всупереч Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, та Інструкції про порядок здійснення підрозділами державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації, та обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом МВС від 11.08.2010 № 379, оскільки згоди на таке переоформлення вона не надавала.

В судовому засіданні суд з власної ініціативи поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представники позивача заперечували проти закриття провадження у справі, вважаючи, що даний спір повинен розглядається в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є дії суб"єкта владних повноважень.

Представник відповідача при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду.

Заслухавши думки представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, ОСОБА_4 на праві власності належав автомобіль марки SKODA FABIA, 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1.

16.01.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою про підтвердження інформації про належність їй транспортного засобу марки SKODA FABIA 1,4.

Листом від 23.01.2017 позивачу повідомлено, що автомобіль марки SKODA FABIA, 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1,17.11.2016 перереєстровано на іншого власника. (а.с.74)

Листом від 02.02.2017 №21/6-185 позивачу повідомлено, що автомобіль марки SKODA FABIA, 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1,17.11.2016 перереєстровано на ОСОБА_5 на підставі Договору укладеному у суб"єкта господарювання ТОВ "СТО-АВТОТОРГСЕРВІС". (а.с.66)

В подальшому вказаний автомобіль перереєстровано 17.01.2017 в ТСЦ "1841 на ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу укладеного в ТСЦ, про що видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3.

Позивач вважає, що відповідачем незаконно проведено перереєстрацію автомобіля, що належить їй на праві власності, тому звернулася до суду.

Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч.1 ст. 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У позовній заяві позивач вказує на факт незаконного, як на її думку, переоформлення, без її згоди, на інших осіб автомобіля марки SKODA FABIA, що призвело до вибуття даного автомобіля з її власності.

При цьому в ході розгляду справи встановлено, що вказаний автомобіль відповідачем було перереєстровано на нового власника - ОСОБА_5 на підставі заяви останнього, до якої надано договір купівлі-продажу від 12.11.2016 № 3976/16/000333, укладеного між ТОВ "СТО-АВТОТОРГСЕРВІС" та ОСОБА_5, а також договору комісії від 12.11.2016, укладеного між ТОВ "СТО-АВТОТОРГСЕРВІС" (комісіонер) та ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_4 уповноважила комісіонера укласти від її імені договір купівлі-продажу переданого на комісію автомобіля (а.с. 29-35). Крім того, до вказаної заяви було надано оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля SKODA FABIA, 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1, НОМЕР_2 на ім"я ОСОБА_4, який зберігається відповідно в матеріалах Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області та був оглянутий судом в ході розгляду справи.

Разом з тим, позивач в своїх письмових поясненнях заперечує факт укладання зазначеного договору комісії та відчуження автомобіля. Також, позивач вказує, що підпис на договорі комісії їй не належить.

Отже, зазначені обставини підтверджують, що в основі спору лежить юридичний конфлікт стосовно належності майна. Тобто, позивач звернулася до суду фактично з вимогами про захист своїх цивільних прав.

Відповідно до ч. 1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами п. 1 ч. ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку спір має цивільно-правову природу та з огляду на предмет спору має бути вирішений судом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Оскільки зазначена позовна заява не містить ознак публічно-правового спору, тому вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити, що позивач має право на повернення сплаченого судового збору відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір", подавши відповідне клопотання.

Керуючись статтями 157,160,165,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, закрити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.В. Капинос

Повний текст ухвали виготовлено: 23 травня 2017 року