Справа № 127/5904/17
Суддя: Вохмінова О. С.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5904/17
Провадження № 2-а/127/402/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря Невмиваки Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними, зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є внутрішньо переміщеною особою і знаходиться на відповідному обліку в Департаменті соціальної політики Вінницької міської ради. 17.01.2017 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги для покриття виплат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Листом від 23.01.2017 року відповідач відмовив у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги мотивуючи відмову п. 7 постанови КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505, оскільки позивач не працевлаштувався.

Дійсно, до 21.01.2016 року позивач не був працевлаштований, але з 21.01.2016 року він перебував на посаді оператора обробки інформації та програмного забезпечення в ТОВ «Датакол» і на час звернення до Департаменту був працевлаштований, тому вважає, що має право на поновлення йому виплат.

На думку позивача, постанова КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505 не передбачає припинення виплат працюючим внутрішньо переміщеним особам. Разом з тим, у ній не регламентована процедура поновлення виплат у випадку працевлаштування та не заборонено здійснювати такі виплати в разі працевлаштування внутрішньо переміщеної особи.

Просив визнати дії Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо відмови в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги йому, як внутрішньо-переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 17.01.2017 року протиправними та зобовязати відповідача з 17.01.2017 року призначити йому та здійснювати виплату щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав. Суду пояснив, що має статус внутрішньо переміщеної особи, проживає з дружиною у м. Вінниці з 2014 року і в період з 15.01.2015 року до 14.05.2015 року отримував допомогу, проте виплата була припинена, оскільки він у визначений строк не працевлаштувався. В 2016 році він влаштувався на роботу у ТОВ «ДАТАКОЛ» і вважає, що виплата підлягає поновленню, тому 17.01.2017 року знову звернувся до Департаменту із заявою про призначення та виплату щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, але Департамент безпідставно відмовив у виплаті.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав. Пояснив, що відмова у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, є протиправною, оскільки відповідач неправильно трактує термін «на наступний строк не призначається», що визначений в п. 4 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року. Вважає, що наступний строк це 6 місяців з моменту припинення виплати допомоги, тобто, допомога не могла бути повторно призначена ОСОБА_1 з травня по грудень 2015 року. Оскільки позивач звернувся з заявою в 2017 році, на момент звернення працював, така допомога мала б бути призначена йому.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, надала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 24-27). Наголосила, що відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505 особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Даним пунктом визначено, якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім деяких категорій громадян) які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Просила врахувати, що допомогу позивач отримував в період з 15.01.2015 року по 14.05.2015 року. Однак, оскільки позивач протягом місяця з дня припинення такої допомоги не влаштувався на роботу, не повідомив управління про таку зміну, виплату даного виду допомоги було припинено. Зауважила, що 17.01.2017 року позивач повторно звернувся за грошовою допомогою, але оскільки йому була припинена виплата на підставі п. 7, він не має права на призначення йому грошової допомоги на наступний строк.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 15А, фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 (згідно договору оренди від 23.10.2016 року а.с. 11-12), як внутрішньо переміщена особа взятий на облік Управлінням соціального захисту населення «Правобережне» Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради 15.01.2015 року (а.с. 29).

15.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення «Правобережне» із заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Допомога була призначена позивачеві на підставі рішення про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам від 22.01.2015 року (а.с. 33) з 15.01.2015 по 14.03.2015 року 884 грн., з 15.03.2015 по 14.05.2015 року 442 грн.

З повідомлення про надання допомоги вбачається, що управлінням був роз`яснений п. 7 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року: якщо працездатна особа не влаштувалась протягом двох місяців з дня призначення допомоги на проживання, її розмір на наступні два місяці зменшується на 50%, а на наступний період припиняється (а.с. 34).

Про умови призначення допомоги і зміст п. 7 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року ОСОБА_1 був ознайомлений, про що зазначив в заяві від 15.01.2015 року (а.с. 30).

Оскільки протягом визначеного періоду ОСОБА_1 не працевлаштувався, йому була припинена виплата на підставі п. 7 постанови.

17.01.2017 року ОСОБА_1 знову звернувся з заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначаючи, що працює з 12.05.2016 року в ТОВ «Компанія «Датаколл» (а.с. 35).

Однак, Департаментом соціальної політики відмовлено в призначенні йому такої допомоги (а.с. 5).

Суд вважає, що відповідач діяв відповідно до закону і в межах наданих повноважень.

Так, відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Пунктами 2, 3 Порядку надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505 передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сімї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї). Загальна сума допомоги на сімю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сімї та не може перевищувати 2 400 гривень. Якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сімї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також предявляє довідки всіх членів сімї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Так, відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку, що якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобовязані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних. Для отримання інформації про періоди реєстрації працездатних членів сімї, яким призначено грошову допомогу, у державній службі зайнятості, Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб державній службі зайнятості, яка протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію про періоди реєстрації цих осіб як безробітних чи осіб, які шукають роботу. Для контролю за фактом працевлаштування працездатних членів сімї, яким призначено грошову допомогу (в тому числі за направленням державної служби зайнятості), Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб Пенсійному фонду України, який протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію з Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

З 15.01.2015 року по 14.05.2015 року позивач отримував допомогу, відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, але не працевлаштувався, тому виплату допомоги було припинено.

Згідно із вимогами п. 12 зазначеного Положення виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Такі зміни в сім`ї ОСОБА_1 не відбулись і про них позивач не повідомляв.

Оскільки з дня припинення виплати грошової допомоги на підставі п. 7 Порядку 14.05.2015 року пройшов значно більший строк, ніж передбачений п. 12, поновлення виплати грошової допомоги не може бути.

Також не може бути призначена допомога відповідно до п. 3 Порядку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для призначення та виплати позивачеві щомісячної адресної грошової допомоги для покриття виплат на проживання в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг з 17.01.2017 року, тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

Оскільки відповідно до ухвали суду від 22.03.2017 року (а.с. 18) позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати слід стягнути з позивача на користь держави.

На підставі ст.ст. 3, 8, 19 Конституції України, керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою КМУ «Про надання щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року №505, ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69-71, 86, 94, 160, 162, 163, 186, 254, 256 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державний судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: