Справа № 387/168/17
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/168/17
Номер провадження по справі 2-а/387/8/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Майстера І.П.

при секретарі судового засідання Сташевській В.В.

з участю представників позивача Панченко Т.І.

Боруша А.О.

Науменка І.Ф.

представників відповідача Корнієнко Л.Б.

Литвиненка А.В.

представників третіх осіб без самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача

Добровеличківської районної державної

адміністрації Кіровоградської області Бензара О.В. Силенко Л.В.

Добровеличківської загальноосвітньої школи

інтернат І-ІІІ ступенів Добровеличківської районної ради Ковальської К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка адміністративний позов Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області до Добровеличківської районної ради Кіровоградської області, за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Добровеличківської загальноосвітньої школи інтернат І-ІІІ ступенів Добровеличківської районної ради про визнання протиправними та скасування рішень суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області звернулась Добровеличківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області з адміністративним позовом до Добровеличківської районної ради Кіровоградської області (далі відповідач, районна рада) з уточненнями, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення оргкомітету щодо визначення опорних шкіл серед загальноосвітніх навчальних закладів Добровеличківського району від 13.10.2016, оформлене протоколом №3 від 13.10.2016;

- визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 10.02.2017 №215 «Про визначення опорних шкіл у Добровеличківському районі» (далі рішення районної ради від 10.02.2017 №215) .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він є дійсним переможцем обласного конкурсу на кращий проект опорної школи по Добровеличківському району та отримав фінансування як опорний загальноосвітній навчальний заклад у розмірі 197 500 гривень. На засіданні 13.10.2016, оргкомітет не надав жодної оцінки кращому проекту Позивача, не зазначив переваги обраних опорних шкіл, чим порушив п.5 Положення про освітній округ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 777(в редакції постанови КМУ від 20 січня 2016 р. № 79, далі - Положення про освітній округ). Крім того, Добровеличківську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради незаконно допущено до участі у конкурсі, яка на момент подачі заявки та під час визначення опорного освітнього закладу була у підпорядкуванні Кіровоградської обласної ради. Разом з тим, Добровеличківська районна рада приймаючи рішення про визначення опорних шкіл, не провела відповідних консультацій із громадськістю та прийняла оскаржуване рішення без врахування інтересів громади, чим порушено ст.8 та ст. 13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також Порядок проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 року №996. Також в порушення вимог Методичних рекомендацій, затверджених розпорядженням КМУ від 05.09.2012 №675-р, не проведено повного та системного аналізу доцільності визначення відповідних навчальних закладів опорними школами та не враховано інтересів та пропозицій територіальної громади з цього приводу. Також відповідач порушуючи п.5 Положення про освітній округ не провів аналіз мережі підпорядкованих навчальних закладів освіти, не організував проведення інформаційно-роз'яснювальної роботи серед громадськості щодо утворення округу, опорних закладів та їх філій. Отже позивач вважає, що відповідач приймаючи оскаржувані рішення порушив принцип рівності перед законом, безсторонності, добросовісності, розсудливості, що порушує права позивача, а тому рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Доповнили, що протокол №3 від 13.10.2016 та додатки до нього не відображають повної та об'єктивної інформації учасників у конкурсі на визначення кращих опорних шкіл, що зумовило прийняття Добровеличківською районною радою протиправного рішення від 10.02.2017 №215 «Про визначення опорних шкіл у Добровеличківському районі». Зазначене призвело до не врахування відповідачем переваг переосвітніх потреб учнів (вихованців) у забезпеченні певних напрямів спеціалізації, здатності забезпечення на належному рівні організацію допрофільної підготовки і профільного навчання , рівень забезпечення кваліфікованими педагогічними кадрами; наявність належної матеріально-технічної бази.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували з тих підстав, що право позивача відповідачем не порушувалось. Крім того не обґрунтовано належними доказами порушення права позивача бути переможцем районного конкурсу на визначення опорних шкіл. Водночас наказом начальника управління освіти, науки та молоді Кіровоградської ОДА, завдання перед Добровеличківською районною радою не ставились, а конкурсна комісія Кіровоградської обласної ради визначала не опорні заклади освіти, а кращий проект опорної школи для забезпечення навчального закладу навчальним обладнанням. Щодо допущення до конкурсу школи інтернат, то до моменту прийняття Добровеличківською районною радою рішення № 215 «Про визначення опорних шкіл у Добровеличківському освітньому окрузі», а саме ще до 10 лютого 2017 року, повністю завершено процес прийняття-передачі цілісного майнового комплексу Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Кіровоградської обласної ради до спільної власності територіальних громад сіл, селища та міста Добровеличківського району. Процес передачі закладу здійснено відповідно до вимог Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності». Цьому рішенню передували рішення Кіровоградської обласної ради від 20.05.2016 року № 121 «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», рішення Добровеличківської районної ради від 19.08.2016 року № 136 «Про надання згоди на прийняття цілісного майнового комплексу Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Кіровоградської обласної ради до спільної власності територіальних громад сіл, селища та міста Добровеличківського району» та рішення Добровеличківської районної ради від 23.12.2016 року № 189 «Про затвердження акту приймання - передачі та нової редакції Статуту Добровеличківської спеціалізованої ЗОШ - інтернату I-III ступенів», тобто станом на 23 грудня 2016 року Добровеличківська районна рада визначена засновником Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів. Крім того, під час прийняття оскаржуваних рішень, районна рада здійснювала аналіз показників відповідно до п.5, п.6 Положення про освітній округ та аргументовано враховані переваги проектів усіх заявлених навчальних закладів, що підтверджено оскаржуваним протокольним рішенням №3 від 13.10.2016 та додатками до нього. Щодо громадського обговорення результатів конкурсу, то такі питання не відносяться до повноважень районної ради у відповідності до положень ст.ст. 8, 13 Закону України «Про місцеве самоврядування», оскільки консультації з громадськістю при підготовці проекту рішення має проводити Добровеличківська районна державна адміністрація Кіровоградської області. Також відповідач не порушував п.2 Положення про освітній округ, так як Добровеличківська районна рада є органом місцевого самоврядування, що узгоджується із зазначеним пунктом положення.

Під час судового розгляду залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Добровеличківську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів Добровеличківської районної ради Кіровоградської області та Добровеличківську району державну адміністрацію Кіровоградської області.

Представник Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Добровеличківської районної ради Кіровоградської області щодо задоволення позовних вимог заперечувала з тих підстав, що здійснена процедура передачі Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів із спільної власності територіальних громад області до спільної власності територіальних громад району, а її справи та майно перейшло до іншої юридичної особи в порядку правонаступництва. Рішенням Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 23.12.2016 року №189 «Про затвердження акту приймання - передачі та нової редакції Статуту Добровеличківської спеціалізованої ЗОШ - інтернату І-ІІІ ступенів» Добровеличківська районна рада визначена власником майна та засновником Добровеличківської спеціалізованої ЗОШ - інтернату І-ІІІ ступенів. Також районною радою були встановлені чіткі терміни процедури приймання-передачі та затвердження цілісного майнового комплексу школи-інтернату, а саме в рішенні Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 19 серпня 2016 року визначено про завершення роботи комісії з приймання - передачі цілісного майнового комплексу до 31.12.2016 року. На момент прийняття районною радою оскаржуваного позивачем рішення №215 від 10.02.2017 про визначення школи-інтернату опорним закладом, то даний заклад уже перебував у спільній власності територіальних громад сіл, селища і міста Добровеличківського району та знаходився у власності та в управлінні Добровеличківської районної ради. Крім того позивач має хибну думку щодо того, що не зазначено переваг проектів визначених опорних шкіл, оскільки оргкомітет, який є колегіальним органом, створений районною радою, до складу якого входять освічені, досвідчені, високопрофесійні люди, а тому ставити під сумнів їх авторитет та професійність немає підстав. Крім того Добровеличківська спеціалізована ЗОШ - інтернат І-ІІІ ступенів є один і той самий навчальний заклад, який не змінив після правонаступництва свого юридичного складу.

Представники Добровеличківської районної державної адміністрації також заперечували з приводу позовних вимог зазначаючи, що оскаржуване рішення районної ради прийнято у відповідності зі Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про місцеві державні адміністрації», "Про загальну середню освіту" Положення про освітній округ, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 р. №777 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 р. № 79.) Частиною 1 статті 22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», визначено, що місцева державна адміністрація реалізовує державну політику в галузі науки, освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, материнства і дитинства, сім'ї та молоді; а відповідно до статті 29 даного Закону місцеві державні адміністрації здійснюють повноваження, делеговані їм обласними і районними радами відповідно до Конституції України в обсягах і межах, передбачених статтею 44 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Відповідно до статті 11 Закону України «Про загальну середню освіту» та пункту 5 Положення про освітній округ, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 р. № 777 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 р. № 79) рішення про визначення опорного закладу віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування, зокрема районних рад. Отже оскаржуване рішення Добровеличківської районної ради було прийнято в межах компетенції даного органу місцевого самоврядування та у відповідності із Положенням про освітній округ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 р. № 777 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 р. № 79). Крім того позивач в своєму адміністративному позові не навів доказів, яке саме право або законний інтерес даного навчального закладу було порушено в результаті прийняття оскаржуваного рішення районної ради з урахуванням положень ч.1 ст.69, ст.70 та ч.1 с.71 Кодексу адміністративного судочинства України. Водночас власник в особі районної ради у повній відповідності з нормами Закону України «Про загальну середню освіту» та Положення про освітній округ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 р. № 79 визначив на конкурсній основі опорні заклади на території Добровеличківського району. Твердження Позивача про те, що відповідачем порушений порядок підготовки до прийняття рішення про створення опорного закладу не відповідає дійсності, оскільки вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та регламенту Добровеличківської районної ради VII скликання, суб'єктом подання проекту рішення - «Про визначення опорних шкіл у Добровеличківському освітньому окрузі», є голова Добровеличківської районної державної адміністрації Смаглюк В.В., який вніс 13 січня 2017 року відповідний проект рішення на розгляд сесії, а розробником цього проекту рішення є відділ освіти, молоді та спорту Добровеличківської РДА, про що свідчить аркуш погодження, тобто оргкомітет є дорадчим органом, який надає рекомендації розробнику та суб'єкту подання проекту рішення. А скористатись рекомендаціями оргкомітету у розробника та суб'єкта подання проекту рішення є право, а не обов'язок. Щодо рішення Кіровоградської обласної ради від 25 березня 2016 року № 47 «Про внесення змін до рішення обласної ради від 25 грудня 2015 року №16 «Про обласний бюджетна 2016 рік», представник третьої особи зазначив, що кошти розподілені між районними державними адміністраціями та об'єднаними територіальними громадами для придбання навчальних комп'ютерних комплексів призначені для можливих майбутніх опорних навчальних закладів - переможців конкурсу». Щодо допущення до конкурсу школи інтернат, то до моменту прийняття Добровеличківською районною радою рішення № 215 «Про визначення опорних шкіл у Добровеличківському освітньому окрузі», а саме ще до 10 лютого 2017 року, зазначено, що завершено процес прийняття-передачі цілісного майнового комплексу Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Кіровоградської обласної ради до спільної власності територіальних громад сіл, селища та міста Добровеличківського району, процес передачі закладу здійснено відповідно до вимог Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності».

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок дійшов наступних висновків.

Статтею 140 Конституції України, передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Відповідно до п. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-BP, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України .

Статтею 53 Конституції України визначено, що кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов'язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до ст. 11 Закону України № 1060-XІІ до органів управління освітою в Україні належать, зокрема місцеві державні адміністрації і органи місцевого самоврядування, а також утворені місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування структурні підрозділи з питань освіти (місцеві органи управління освітою).

Пунктом 4 Положення про освітній округ, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 27.08.2010 року № 777(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 р. № 79) визначено, що головними завданнями округу (опорного закладу, його філій) є концентрація та ефективне використання наявних ресурсів, їх спрямування на задоволення освітніх потреб учнів (вихованців), створення єдиної системи виховної роботи.

Пунктом 6 Положення про освітній округ передбачено, що засновник визначає опорні заклади серед підпорядкованих йому загальноосвітніх навчальних закладів на конкурсній основі відповідно до затверджених ним умов. Пунктом 5 Положення про освітній округ передбачено, що засновники для прийняття рішення про створення освітнього округу, опорного закладу та його філій проводять в тому числі аналіз мережі підпорядкованих навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту з урахуванням їх кадрового потенціалу та рівня матеріально-технічного забезпечення.

Суд встановив, що протоколом оргкомітету №2 від 10.10.2016 вирішено допустити до участі у конкурсі Добровеличківську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради, Добровеличківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №2 та позивача Добровеличківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №1, які змагались за визначення кращого опорного закладу освіти у Добровеличківському об'єднані . За результатами проведеного конкурсу, оргкомітетом прийнято протокол №3 та вирішено Добровеличківську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради рекомендувати на розгляд сесії Добровеличківської районної ради проект рішення «Про визначення опорних шкіл у Добровеличківському освітньому окрузі». Суд не приймає до уваги доводи відповідача та третіх осіб, що до моменту прийняття Добровеличківською районною радою рішення № 215 «Про визначення опорних шкіл у Добровеличківському освітньому окрузі», а саме до 10 лютого 2017 року, повністю завершено процес прийняття-передачі цілісного майнового комплексу Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Кіровоградської обласної ради до спільної власності територіальних громад сіл, селища та міста Добровеличківського району, оскільки до конкурсу був допущений та конкурс був проведений із закладом освіти, який перебував у підпорядкуванні Кіровоградської обласної ради, а не у підпорядкуванні засновника Добровеличківської районної ради Кіровоградської області. Судом встановлено, що факт передачі управління та права власності Добровеличківській районній раді Добровеличківської спеціалізованої ЗОШ - інтернату І-ІІІ ступенів підтверджено рішенням Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 23.12.2016 року №189 «Про затвердження акту приймання - передачі та нової редакції Статуту Добровеличківської спеціалізованої ЗОШ - інтернату І-ІІІ ступенів». Суд зазначає, що юридично Добровеличківська районна рада Кіровоградської області приймаючи рішення від 10.02.2017 №215 про визначення опорним закладом Добровеличківську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат I-III ступенів Добровеличківської районної ради не прийняла до уваги факту допуску та проведення конкурсу на визначення опорних шкіл із непідпорядкованим навчальним закладом Добровеличківською спеціалізованою загальноосвітньою школою-інтернат I-III ступенів Кіровоградської обласної ради, відносно якого районна рада на той момент не мала жодних прав та обов'язків. Крім того суд враховує і зміст рішення районної ради від 10.02.2017 №215, яке прийняте у відповідності до Положення про освітній округ та протоколу №3 засідання оргкомітету щодо визначення опорних шкіл серед загальноосвітніх навчальних закладів від 13 жовтня 2016 року. Водночас районною радою не прийнято до уваги ту обставину, що в порушення п. 5 Положення про освітній округ, оргкомітетом проводився аналіз мережі не підпорядкованого навчального закладу, а саме Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат I-III ступенів Кіровоградської обласної ради.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача з приводу протиправності передачі Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат I-III ступенів Кіровоградської обласної ради ради у спільну власність територіальної громади Добровеличківського району, оскільки предмет та підстави позову не стосуються даних правовідносин, а тому суд не може виходити за межі позовних вимог у відповідності до вимог ст.11 КАС України.

Водночас суд зазначає, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення від 10.02.2017 №215 не прийняв до уваги вимоги п. 5 та п. 6 Положення про освітній округ, а також умови проведення конкурсу на визначення опорних шкіл району, затверджених рішенням Добровеличківської районної ради від 22 червня 2012 р. №114, де передбачені єдині критерії для визначення кращих опорних шкіл. В свою чергу відповідач приймаючи рішення в частині визначення опорною школою Добровеличківську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат I-III ступенів Кіровоградської обласної ради не взяв до уваги, що наданий протокол оргкомітету та додані до нього додатки не відповідають дійсній інформації учасників конкурсу, а саме щодо Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 та Добровеличківської загальноосвітньої школи інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради. Зазначені доводи підтверджені додатком №11 (т.1 а.с.203) до протоколу засідання оргкомітету №3 від 13.10.2016. Згідно зазначеного додатку, відповідачем не перевірено, що протокольне рішення приймалось за відсутності єдиного, всебічного та повного підходу до критеріїв визначення переможців проведення конкурсу на визначення опорних шкіл району, затверджених рішенням Добровеличківської районної ради від 22 червня 2012 р. №114. В свою чергу районна рада приймаючи оскаржуване рішення від 10.02.2017 №215 не перевірила, що інформація, яка була надана Добровеличківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 та Добровеличківської загальноосвітньою школою інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради, як учасниками конкурсу, не перевірялася та не з'ясовувалась у закладах освіти. В судовому засіданні як представниками позивача так і представником Добровеличківської загальноосвітньої школи інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради не заперечувалась часткова невідповідність інформації зазначеної у додатку №11, а також зазначалось про різні підходи та розуміння до надання такої інформації. Суд також погоджується, що у багатьох із пунктів критеріїв у додатку №11 до протоколу, наявний запис «інформація відсутня». Однак позивачем в судовому засіданні доведено, що така інформація конкурсній комісії надавалась і вона вибірковим чином не відображалась (т.2 а.с.212-213), що підтверджується наданими матеріалами конкурсної комісії та планом розвитку Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 (т.2 а.с.214-239).

Суд також не приймає доводи представника відповідача, що у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування», районна рада не має повноважень проводити консультації із громадськістю. Водночас суд зазначає, що відповідно до п. 5 Положення про освітній округ передбачено, що засновники для прийняття рішення про створення освітнього округу, опорного закладу та його філій організовують проведення інформаційно-роз'яснювальної роботи серед громадськості щодо утворення округу, опорних закладів та їх філій. Відповідно до п. 3 «Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 996 від 03 листопада 2010 року, консультації з громадськістю проводяться з питань, що стосуються суспільно-економічного розвитку держави, реалізації та захисту прав і свобод громадян, задоволення їх політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів. В судовому засіданні з'ясовано, що в порядку підготовки проекту рішення від 10.02.2017 №215, не проведено інформаційну-роз'яснювальну роботу серед громадськості щодо утворення опорних закладів освіти шляхом проведення загальних зборів громадян у смт. Добровеличківка за місцем їх проживання як формою їх безпосередньої участі у вирішенні питання щодо утворення освітнього округу для врахування їх думки та прийнятих рішень загальних зборів громадян, органами місцевого самоврядування в їх діяльності, що суперечить чинним вимогам законодавства. Отже не проведення обговорень проекту рішення про визначення опорних шкіл у Добровеличківському освітньому окрузі із встановленими судом порушеннями та без урахування думки батьків учнів з цього приводу говорить про те, що спірне рішення не відповідає критеріям, визначеним ч.3 ст. 2 КАС України, згідно з якими рішення суб'єкта владних повноважень має бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно і розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Крім того приймаючи постанову, суд також виходить із положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 № 44/25, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дітей, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача з приводу того, що Добровеличківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 є дійсним переможцем обласного конкурсу на кращий проект опорної школи по Добровеличківському району, у зв'язку із чим переможцю конкурсу виділено як опорному закладу кошти у розмірі 197 500 гривень. В судовому засіданні з'ясовано, що п.1 наказу начальника управління освіти, науки та молоді Кіровоградської ОДА від 12.03.2016 року №191 "Про проведення обласного конкурсу на кращий проект опорної школи навчально-виховного об'єднання" зобов'язано управління освіти, науки та молоді Кіровоградської ОДА провести у березні 2016 року обласний конкурс на кращий проект опорної школи навчально-виховного об'єднання (т.1.а.с.13). За результатами проведеного конкурсу, начальником управління освіти, науки та молоді Кіровоградської ОДА видано наказ від 31 березня 2016 року №250 "Про підсумки проведення обласного конкурсу на кращий проект опорної школи навчально-виховного об'єднання", згідно якого п.1 визначено переможців Конкурсу згідно з переліком, що додається (т.1.а.с.19-22). Отже судом з'ясовано, що зазначеним наказом визначено не опорні заклади освіти, а кращі проекти опорних шкіл, які у відповідності до умов проведення обласного конкурсу спрямовані на виявлення та підтримку творчо працюючих колективів, поширення їх здобутків щодо створення умов для забезпечення рівного доступу до якісної загальної середньої освіти, підготовки конкурентноспроможного випускника сучасної школи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 10.02.2017 №215 "Про визначення опорних шкіл в Добровеличківському районі" в частині визначення опорної школи Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Добровеличківської районної ради.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування протоколу оргкомітету №3 від 13.10.2017, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду (пункт 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, свобод та інтересів осіб.

Однак, порушення вимог закону рішенням чи дією суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для його скасування, оскільки обов'язковою умовою визнання його протиправним та скасування є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цим рішенням чи дією.

Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

У той же час, пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є безпосередній вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

Рішеннями суб'єкта владних повноважень, які у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути оскаржені до суду необхідно розуміти, як нормативно - правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Чинне законодавство не дає правового визначення поняття правовий акт індивідуальної дії.

Проте, зі змісту пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що правовий акт індивідуальної дії є різновидом рішення суб'єкта владних повноважень, який своїми приписами має породжувати права і обов'язки конкретних осіб, на яких спрямована його дія та впливати на права таким рішенням.

Разом з тим, аналіз змісту протоколу оргкомітету від 13.10.2016 №3 щодо визначення опорних шкіл серед загальноосвітніх навчальних закладів, дає підстави дійти до висновку, що оскаржуваний протокол не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки не встановлює обов'язкові до виконання приписи, а лише несе рекомендаційний характер для відповідача.

З огляду на зазначене позовні вимоги про визнання протиправним та скасування протоколу оргкомітету від 13.10.2016 №3 щодо визначення опорних шкіл серед загальноосвітніх навчальних закладів, - є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування в іншій частині рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 10.02.2017 №215 "Про визначення опорних шкіл в Добровеличківському районі", суд приходить до наступних висновків.

Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 01.06.2010 №781/11/13-10 вказує, що звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України не містить положень, які б давали позивачу право звертатися до суду з вимогою щодо визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень не в своїх інтересах, а тому порушення прав позивача не відбулося. Суд зазначає, що позивач оскаржує рішення Добровеличківської районної ради Кіровоградської області в частині положень, які не порушують прав та законних інтересів позивача, при цьому, у межах спірних правовідносин позивач фактично не погоджується з діями щодо третіх осіб (а саме шкіл, які визначені районною радою опорними закладами освіти на іншій місцевості). А отже позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 10.02.2017 №215 в іншій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд зазначає, що рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, розглядаючи адміністративний позов в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи докази у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 49, 51, 71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Добровеличківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області до Добровеличківської районної ради Кіровоградської області, за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Добровеличківської загальноосвітньої школи інтернат І-ІІІ ступенів Добровеличківської районної ради про визнання протиправними та скасування рішень суб'єкта владних повноважень, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Добровеличківської районної ради Кіровоградської області від 10.02.2017 №215 "Про визначення опорних шкіл в Добровеличківському районі" в частині визначення опорної школи Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Добровеличківської районної ради.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер