Справа № 448/579/17
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/579/17
Провадження № 2-а/448/65/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.05.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Тхір О.Т.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 (ISKOYAN GAREGIN) про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 15.05.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 - відповідач у справі, 13.05.2017року о 04.20 год. був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону на напрямку 497 прикордонного знаку на відстані до 20 метрів від лінії державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону на території Мостиського району Львівської області за спробу незаконного поза пунктом пропуску перетину державного кордону України до ОСОБА_5.

Зазначає, що за результатами зясування обставин даного правопорушення було встановлено, що відповідач потрапив на територію України законним шляхом, а саме 02.04.2017року через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Бориспіль». Однак, знаючи про можливість легально вїхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Стверджує, що підставами вважати, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від самостійного виїзду за межі України і спробує повторно незаконно перетнути ДКУ є: небажання самостійно повертатись на Батьківщину; невиконання рішення начальника Мукачівського прикордонного загону про примусове повернення від 05.05.2017року; відсутність законних підстав, які дають право перебувати на території України; відсутність на території України родинних звязків, відкритий намір потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом.

З огляду на вищенаведене, просить суд примусово видворити відповідача за межі території України та затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення його примусового видворення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, подав до суду клопотання, в якому просить затримати відповідача та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений ч.7 ст.183-7 КАС України.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, з тих підстав, що він має намір і на меті залишити територію України добровільно. Пояснив, що в Україну він потрапив законним шляхом на підставі закордонного паспорта громадянина ОСОБА_4, літаком з ОСОБА_5 Туречинна. Стверджує, що внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб, якими був введений в оману щодо можливості легального перетину державного кордону, був затриманий при спробі перетину кордону 04.05.2017р. прикордонниками Мукачівського прикордонного загону ЗхРУ ДПС України. Не виконав самостійно рішення про примусове повернення, оскільки усі документи щодо рішення та його закордонний паспорт знаходились в його адвоката, з яким він втратив зв'язок, а тому не зміг виконати рішення про примусове повернення вчасно та добровільно. Просить суд примусово його не видворяти, оскільки хоче добровільно це зробити і має кошти для придбання квитка. Зобовязується ніколи більше не порушувати закони України і з великою повагою ставиться до України та її народу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на наступне.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.1 ст.183-7 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 (ISKOYAN GAREGIN), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ОСОБА_4 м.Єреван, вул.Малдавакан, буд.50/6, кв.3, відповідач у справі, потрапив на територію України законним шляхом, а саме 02.04.2017року через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Бориспіль» на підставі паспорта громадянина ОСОБА_4 для виїзду за кордон ВА2995224.

04.05.2017року о 00.35 год. відповідача ОСОБА_2 було виявлено та затримано на напрямку 187-188 прикордонних знаків на відстані близько 50 метрів від лінії державного кордону на території Астейської сільської ради Берегівського району Закарпатської області в прикордонній смузі з документами, що посвідчують особу, при спробі незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску з України в Угорщину. Своїми діями громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон».

Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.05.2017року відповідача за вищевказане діяння визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1700 гривень.

Цього ж дня, а саме 05.05.2017року начальником Мукачівського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобовязано його покинути територію України у термін до 13.05.2017 року.

В подальшому, 13.05.2017року о 04.22 год. відповідача ОСОБА_2 було затримано прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від ВІПС «Циків» ВПС «Шегині», що на території Мостиського району Львівської області, на напрямку 497 прикордонного знаку на відстані 20 м. від лінії державного кордону України за спробу незаконного, поза пунктом пропуску, перетину державного кордону з України в ОСОБА_5, чим останній порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон».

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 16.05.2017року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 гривень.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією паспорта громадянина ОСОБА_4 відповідача ОСОБА_2 для виїзду за кордон ВА2995224; витягом з бази даних державної прикордонної служби України про факт перетину державного кордону громадянином ОСОБА_4 відповідачем ОСОБА_2; копією постанови судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.05.2017року; копією рішення про примусове повернення відповідача за межі України від 05.05.2017року; копією протоколу про адміністративне затримання від 13.05.2017 року; копією постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 16.05.2017року та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Як зазначалось вище, 05.05.2017 року було прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобовязано його покинути територію України у термін до 13.05.2017 року. Вказане рішення про примусове повернення за межі України відповідачем у визначений строк виконано не було. Однак, як слідує із наданих в судовому засіданні пояснень відповідача ОСОБА_2, останній бажає добровільно та самостійно покинути територію України та повернутися назад у ОСОБА_4, проте у визначений строк, а саме з 05.05.2017 року по 13.05.2017року у нього був відсутній його закордонний паспорт, і такий знаходився у його адвоката, який брав на себе зобовязання щодо звернення від його імені до органів виконавчої влади, які забезпечують реалізацію державної політики у сфері міграції, а тому він не мав можливості у строк, запропонований позивачем, покинути територію України добровільно, що свідчить про те, що відповідач не виконав вказане рішення з поважних причин.

Як вбачається із пояснень сторін та наявної в матеріалах справи копії протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 13.05.2017року, у відповідача ОСОБА_2 наявні відповідні документи (закордонний паспорт), що дають право для самостійного повернення на Батьківщину - у ОСОБА_4, а також необхідні для цього грошові кошти.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

У відповідності до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач не виконав в установлений строк рішення про примусове повернення з поважних причин, та беручи до уваги, що позивачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували обєктивні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься і в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, суд вважає, що у даному випадку відсутні правові підстави, передбачені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", для примусового видворення відповідача за межі України.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, Суд приходить до висновку, що в позовній заяві не наведені обставини, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 163, 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 (ISKOYAN GAREGIN) про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.Б.Білоус

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус