Справа № 709/608/17
Суддя: Чубай В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/608/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Міністерство внутрішніх справ України, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Міністерство внутрішніх справ України (далі третя особа), про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ отримав захворювання, внаслідок чого позивачу вже під час проходження служби в органах поліції було встановлено другу групу інвалідності з втратою

працездатності 75%.

З метою отримання одноразової грошової допомоги позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак у відповідь отримав лист, відповідно до змісту якого у виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено з огляду на невизначеність діючими нормативно-правовими актами можливості виплати діючому поліцейському такої допомоги у разі втрати працездатності, яка настала внаслідок захворювання, отриманого не при виконанні службових обовязків, повязаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції.

У звязку з цим, посилаючись на норми законів України «Про міліцію» та «Про Національну поліцію України», постанову Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року

№ 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», наказ Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня

2016 року № 4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», позивач просив суд визнати дії відповідача протиправними та зобовязати його розглянути подані документи.

Під час розгляду адміністративної справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд визнати дії відповідача протиправними та зобовязати його нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі і порядку, передбаченому чинним законодавством.

Позивач та його представник ОСОБА_2 у судових засіданнях адміністративний позов підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Позивач додатково пояснив, що подавав заяву нарочно на початку жовтня 2016 року та вона були прийнята відповідачем без будь-яких зауважень.

У надісланих до суду письмових запереченнях (а.с. 25-28) відповідач просив розгляд справи проводити за відсутності свого представника та відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. Зокрема, відповідач стверджував, що захворювання позивача отримане саме під час проходження служби в органах внутрішніх справ, а звільнений він був з національної поліції, тому підстави для виплати одноразової грошової допомоги відсутні, у тому числі з огляду на приписи чинних нормативно-правових актів, що регулюють порядок виплати допомоги поліцейським та не передбачають здійснення таких виплат колишнім співробітникам органів внутрішніх справ.

Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення на адміністративний позов

(а.с. 31-34), згідно з якими останній, посилаючись на норми чинного законодавства та судову практику, стверджував, що виплату одноразової грошової допомоги має здійснювати відповідач на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (зі змінами), а також просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, врахувавши наявність в матеріалах адміністративної справи письмових заперечень відповідача та письмових пояснень третьої особи, суд ухвалив слухати справу за відсутності представників відповідача і третьої особи на підставі наявних в ній доказів.

Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

З 25 вересня 1995 року по 6 листопада 2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 7 листопада 2015 року по 24 червня 2016 року в Національній поліції України, про що свідчать записи у трудовій книжці позивача, копія якої міститься у матеріалах справи (а.с. 7-9).

Згідно з копією свідоцтва про хворобу від 16 червня 2016 року № 163 за результатами медичного огляду встановлено, що позивач має захворювання, повязані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та його визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час (а.с. 13).

Відповідно до витягу з наказу ОСОБА_3 управління Національної поліції в Черкаській області від 24 червня 2016 року № 91 о/с (а.с. 12) позивача звільнено зі служби в поліції за

п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Внаслідок отриманого під час служби в органах внутрішніх справ захворювання позивачу встановлено другу групу інвалідності, а у графі «причина інвалідності» вказано «захворювання, ТАК, повязане з проходженням служби в ОВС», що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК від 12 вересня 2016 року серії 12 ААА № 531395 (а.с. 10). Згідно з копією довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого від 27 вересня 2016 року серії 12 ААА № 022669 ступінь втрати професійної працездатності становить 75% (а.с. 11).

Позивач звернувся до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Черкаській області (відповідач) із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

ОСОБА_3 управління Національної поліції в Черкаській області від 31 жовтня

2016 року (вих. № 29/Б-153) позивачу повідомлено, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги особам, які звільнені з поліції, здійснюється відповідно до ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 11 січня 2016 року № 4 (зі змінами). Однак вказаними нормативними документами не визначена можливість виплати поліцейському одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, яка настала внаслідок захворювання, отриманого не при виконанні службових обовязків, повязаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до вищезазначеного Закону (а.с. 14).

Суд вважає дії відповідача протиправними з огляду на таке.

Частиною 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» (втратив чинність) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до абз. 3 п. 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначав Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня

2015 року № 850 (далі Порядок № 850).

Згідно з пп. 2 п. 2 Порядку № 850 у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п. 3 Порядку № 850 врегульовано, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності

II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з п. 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 11 Порядку № 850 встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції, не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги.

На момент звернення позивача до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Черкаській області (відповідача) з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому другої групи інвалідності, яка йому була встановлена внаслідок отримання захворювання під час проходження служби в органах внутрішніх справ, набув чинності наказ Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, яким затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Так, відповідно до п. 1 розділу 2 Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Разом з тим, згідно з п. 3 розділу 3 вказаного Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 року

№ 916 п. 5 розділу 1 Порядку № 4 доповнено пп. 4, що визначає випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, з-поміж іншого, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми чи каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Отже суд дійшов висновку про те, що позивач відповідає визначеним у вказаному вище Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на звернення для отримання одноразової грошової допомоги.

При цьому, судом встановлено, що останнім місцем служби позивача як поліцейського є Головне управління Національної поліції в Черкаській області.

З урахуванням вказаного, а також зазначених вище норм чинного законодавства України, суд вважає, що органом, до якого позивач повинен був звертатись з заявою (рапортом) про виплату спірної грошової допомоги є відповідач.

Таким чином, оскільки наявність у позивача права на звернення про отримання одноразової грошової допомоги підтверджено наявними у нього та поданими відповідачу разом з відповідною заявою доказами, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача.

Суд також враховує, що відповідно до ч. 4 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Тобто, необхідною умовою для отримання поліцейським зазначеної допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби саме в органах поліції, а не в органах внутрішніх справ, а тому на позивача не розповсюджується зазначена норма.

Як зазначалось вище, позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється за останнім місцем служби.

Таким чином дії відповідача щодо відмови у нарахуванні і виплаті одноразової грошової допомоги є протиправними, оскільки у позивача наявні всі підстави для отримання такої виплати, а у відповідача відсутні будь-які підстави для відмови.

За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги підлягають до задоволення. У звязку з цим також до задоволення підлягають позовні вимоги в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 11, 71-72, 98, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 управління Національної поліції в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням інвалідності - протиправними.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Черкаській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у звязку із встановленням інвалідності.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Чубай