Справа № 819/1238/16
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року № 876/3973/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

06 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 21 грудня 2016 року (а.с.31) просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Київській області в частині неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1.

Також позивач просив зобов'язати Головне управління Національної поліції у Київській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1, відповідно до ст. 23 Закону України „Про міліцію", а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Постановою від 21 лютого 2016 року Тернопільський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 та зобов'язав Головне управління Національної поліції в Київській області повторно, у відповідності до вимог законодавства розглянути заяву ОСОБА_1 про встановлення йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ним інвалідності, захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ від 18.08.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ України та Головне управління Національної поліції в Київській області подали апеляційні скарги, оскільки вважають, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі МВС України зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що МВС України не має повноважень приймати рішення по призначенню поліцейському одноразової грошової допомоги, оскільки у зв'язку з прийняттям Закону України ,,Про Національну поліцію" та створенням Національної поліції як центрального органу виконавчої влади структура та функції Міністерства внутрішніх справ України суттєва реорганізувались.

Головне управління Національної поліції в Київській області свою скаргу аргументує тим, що необхідною умовою для отримання поліцейським грошової допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків саме в органах поліції, а не в органах внутрішніх справ. Тому Головне управління Національної поліції в Київській області не вправі діяти на підставі Закону України „Про міліцію".

З огляду на викладене відповідачі просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарги не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що з 08.02.2001 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 року № 618 о/с ОСОБА_1 перебував на службі в поліції.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 274 о/с від 09.06.2016 року старший сержант поліції ОСОБА_1, поліцейський взводу № 4 роти № 2 батальйону з охорони зони радіоактивного забруднення Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС, з 10.06.2016 року звільнений із служби поліції у запас (з постановкою на військовий облік) відповідно до ч. 2 п. І ст. 77 Закону України ,,Про Національну поліцію". Вислуга років - 17 років 09 місяців 20 днів.

Згідно свідоцтва про хворобу № 167 ЗВ від 25.04.2016 року позивачу підтверджено захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0799589.

Після звільнення зі служби ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

До заяви позивач долучив такі документи: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 24.03.2000 р., копію картки реквізитів карткового рахунку, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 0799589 від 04.08.2016 р., лист ,,Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи" обласна МСЕК №2 від 12.08.2016 р. № 131, копію свідоцтва про хворобу № 167/ЗВ від 25.04.2016 р., копію витягу з наказу ГУНП в Київській області № 274 о/с від 09.06.2016 р..

Листом від 01.09.2016 року за № 29/Д-553 Головне управління Національної поліції в Київській області повідомило позивача про те, що законодавством не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності якої стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт прийняття на службу в органи поліції після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції визначав Закону України ,,Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, який втратив чинність з 07.11.2015 року на підставі Закону України ,,Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015 року.

Частиною 6 ст. 23 Закону України ,,Про міліцію" було встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання приписів ст. 23 Закону України ,,Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Пунктом 7 Порядку № 850 визначений перелік документів, які працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1, якому встановлена третя група інвалідності, причиною якої є захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, подав за місцем проходження служби усі необхідні для призначення та виплати допомоги документи.

Однак, ГУ НП в Київській області МВС України відповідно до листа 01.09.2016 року відмовило у задоволенні заяви, мотивуючи відсутністю правових підстав.

Згідно з п. 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (пункти 9, 10 Порядку № 850).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України ,,Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога призначається та виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до частини 2 статті 97 цього ж Закону, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Пунктом 15 розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України ,,Про Національну поліцію" встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України ,,Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України ,,Про Національну поліцію".

Отже, працівники органів внутрішніх справ, які перейшли працювати у поліцію мають право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України ,,Про міліцію" та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України за № 850 від 21.10.2015 року.

На підставі викладеного колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо протиправності бездіяльності ГУ Національної поліції в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 та зобов'язання вказаного відповідача належним чином розглянути заяву позивача про встановлення йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ним інвалідності, захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги ГУ Національної поліції в Київській області цих висновків не спростовують, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

В силу приписів ч.1 ст. 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема оскаржувати судові рішення у частині, що стосується їхніх інтересів.

Таким чином, сторона може оскаржити тільки ту частину рішення, що стосується її інтересів.

Рішення суду першої інстанції жодним чином не містить будь-яких приписів щодо МВС України, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги зазначеного відповідача.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.1 ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі № 819/1238/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 19 травня 2017 року.