Справа № 806/2667/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м.Житомир справа № 806/2667/16

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А., Недашківська Н.В., Господарчук І.В. ,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Русецька Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу Держгеокадастру у Черняхівському районі Житомирської області, Приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідії Іларіонівни, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа на стороні позивача - Високівська сільська рада, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та зобов'язання внести зміни до Державного земельного кадастру,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідії Іларіонівни індексний номер 10207290 від 23.01.2014 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_5.

- зобов"язати Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області внести зміни до Державного земельного кадастру щодо належності ОСОБА_3 змельної ділянки площею 3,44 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 4,44 га (складається з двох ділянок: ділянка НОМЕР_3 площею 3,44 га кадастровий номер НОМЕР_1 та ділянка НОМЕР_4 площею 1,00 га кадастровий номер НОМЕР_2). 15 квітня 2016 року отримавши Інформацію із Державного земельного кадастру, вона дізналась, що на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,44 га зареєстровано право власності за ОСОБА_5 (на ділянку площею 0,26 га). Звернувшись до відділу Держгеокадастру у Черняхівському районі з проханням здійснити заходи щодо виправлення помилки в Державному земельному кадастрі стосовно земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, їй було відмовлено, посилаючись на те, що 23.01.2014 року приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідією Іларіонівною було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_5. Позивач вважає таке рішення приватного нотаріуса протиправним та просить його скасувати , а відділ Держгеокадастру в Черняхівському районі Житомирської області зобов"язати внести зміни до Державного земельного кадастру.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Вказала, що згідно даних Державного земельного кадастру ОСОБА_3 належить земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 3,44 га, а земельна ділянка, яка належить ОСОБА_5 має площу 0,25 га та має інший кадастровий номер, а саме: НОМЕР_5. Однак, при формуванні витягу з Державного земельного кадастру, який був поданий ОСОБА_5 нотаріусу, було помилково зазначено кадастровий номер цієї земельної ділянки - НОМЕР_1.

Представник відповідача - Відділу Держгеокадастру у Черняхівському районі Житомирської області в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач - Приватний нотаріус Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідія Іларіонівна в судове засідання не з"явилася, у заяві просила справу розглядати без її участі. У попередніх судових засіданнях проти позову заперечувала. В обгрунтування заперечень зазначила, що позивачу по справі 28.10.2004 Черняхівською РДА видано Державний акт на право власності (серії НОМЕР_6) на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, який уже був присвоєний земельній ділянці, наданій ОСОБА_6, згідно Державного акту на право власності серії НОМЕР_7. Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 виданий на 186 номерів раніше ніж ОСОБА_3 Отже, помилка щодо кадастрового номера допущена у Державному акті на право власності на земельну ділянку, який пізніше видано ОСОБА_3 Тому, вважає, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, що знаходиться на території Високівської сільської ради Черняхівського району, з кадастровим номером НОМЕР_1, за ОСОБА_5 проведена на законних підставах.

Представник третьої особи - Високівської сільської ради в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У своїй заяві позов підтримав.

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 28 жовтня 2004 року на підставі розпорядження Черняхівської районної державної адміністрації № 115 від 26.03.2004 р., ОСОБА_3 видано Державний акт НОМЕР_8 на право власності на земельну ділянку загальною площею 4,44 га, що знаходиться на території Високівської сільської ради та включає в себе: земельну ділянку НОМЕР_3 площею 3,44 га кадастровий номер НОМЕР_1 та ділянку НОМЕР_4 площею 1,00 га кадастровий номер НОМЕР_2.(а.с.12)

Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 7.

Відомості про зазначені земельні ділянки та право власності позивача на них зареєстровано в Державному земельному кадастрі.

Зокрема, реєстрація земельної ділянки НОМЕР_3 площею 3,44 га з кадастровим номером НОМЕР_1 підтверджується витягом із Державного земельного кадастру № НВ-015 від 02.11.2015р.(а.с.14)

Разом з тим, згідно Інформації із Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15.04.2016, на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 3,44 га, 23.01.2014 приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідією Іларіонівною зареєстровано право власності за ОСОБА_5. (а.с.13).

Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_5 23.01.2014 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,26 га з кадастровим номером НОМЕР_1 приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідією Іларіонівною на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.19).

22 серпня 2016 року позивач звернулась до відділу Держгеокадастру у Черняхівському районі з проханням здійснити заходи щодо виправлення помилки в Державному земельному кадастрі стосовно земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1. (а.с.17)

Листом відділу Держгеокадастру у Черняхівському районі Житомирської області №31-623-99,1-2030/2-16 від 27.09.2016р. позивачу було відмовлено у виправленні помилки, посилаючись на те, що 23.01.2014р. приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко Лідією Іларіонівною було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_5. (а.с.18)

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернулася до суду для захисту порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV визначено, що державній реєстрації прав підлягає: право власності.

Згідно зі ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно; нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нотаріус, як спеціальний суб'єкт, здійснює функції державного реєстратора, в тому числі, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що чинне законодавство наділяє нотаріуса окремими повноваженнями державного реєстратора щодо прав на нерухоме майно, які виникають лише у результаті вчинення нотаріальних дій з таким майном, а також повинні реалізовуватися одночасно з їх вчиненням та за наслідками перевірки правильності оформлення документів в офіційному порядку, що дозволяє забезпечити належний рівень захисту гарантованих Конституцією України речових прав осіб на нерухоме майно.

Згідно зі ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною четвертою статті 15 Закону № 1952-IV визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У відповідності до частини першої, третьої статті 16 Закону № 1952-IV, заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку

Підстави для державної реєстрації прав закріплені у статті 19 Закону № 1952-IV.

Згідно зі п. 1 ч. 1 цієї статті Закону № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 15 згаданого Закону).

У пункті 36 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок) указано, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Зокрема, пунктом 43 Порядку встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

Дана норма кореспондується п.4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (у редакції від 15.05.2013), у якій зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та витягу з Державного земельного кадастру.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,44 га, яка знаходиться на території Високівської сільської ради та включає в себе земельну ділянку площею 3,44 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та ділянку площею 1,00 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_6. (а.с.12)

Однак, 23.01.2014 приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідією Іларіонівною винесено рішення, з індексним номером 10207290, яким на земельну ділянку площею 0,26 га з кадастровим номером НОМЕР_1, зареєстровано право власності за ОСОБА_5. Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину за законом №44 від 23.01.2014.

При цьому, в ході розгляду справи встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_5 зареєстровано на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_9, виданого спадкодавцю ОСОБА_6 та на підставі Витягу з Державного земельного кадастру за №НВ-013 від 11.03.2013 згідно якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 належала спадкодавцю ОСОБА_6

Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що наданий ОСОБА_5 витяг з ДЗК є неповним, не містить усієї необхідної інформації передбаченої Додатком №47 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, що є підставлю для скасування рішення приватного нотаріуса.

Суд погоджується з такими доводами.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051 було затверджено форму Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (Додаток 47 до Порядку) (а.с.119-125)

Витяг з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру у двох примірниках, які підписує Державний кадастровий реєстратор та засвідчує свій підпис власною печаткою, а у разі, коли витяг надається в електронній формі, - посвідчує його власним цифровим підписом.

Зі змісту наданого ОСОБА_5 витягу вбачається, що він не містить усієї необхідно інформації, встановленої Додатком 47.

Крім того, в судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області пояснила, що витяг, наданий ОСОБА_5 був створений не з використанням програмного забезпечення, а вручну, з огляду на що, при його виготовленні були внесені недостовірні дані щодо визначення кадастрового номера земельної ділянки та помилкового вказано кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 замість НОМЕР_5.

Також, на вимогу суду Відділом Держгеокадстру у Черняхівському районі надано витяг на земельну ділянку площею 0,26 га, що був виданий ОСОБА_5 11.03.2013. Даний витяг був сформований за допомогою програмного забезпечення ДЗК. У вказаному витязі у графі кадастровий номер земельної ділянки розміром 0,2599 га вказаний НОМЕР_5. (а.с.150-153)

При цьому, на вимогу суду щодо надання витягу з ДЗК на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 надано витяг, з якого вбачається, що земельна ділянка площею 3,44 з кадастровим номером НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_3, що також підтверджується Додатком до Витягу від 02.11.2015. (а.с.155-159)

Такий витяг був виданий 02.11.2015 ОСОБА_3 на підставі виготовленої нею технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 12.10.2015.

Відповідно до пп.66-67 Порядку №1051 державними кадастровими реєстраторами вносяться відомості (зміни до них), зазначені у пунктах 21 - 25 цього Порядку, про об'єкти Державного земельного кадастру.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Згідно п.75 Порядку №1051 у разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 69 цього Порядку, вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру вносить електронний документ та відомості, які він містить, до Державного земельного кадастру;

2) робить на титульному аркуші документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалах документації із землеустрою та оцінки земель, що містять графічне зображення об'єктів Державного земельного кадастру, аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж, частин, обмежень, угідь позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 15;

3) присвоює за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру земельній ділянці, що реєструється, кадастровий номер та у випадках, зазначених у пунктах 107 - 161 цього Порядку, відкриває Поземельну книгу (вносить відповідні записи до неї);

4) виготовляє у випадках, зазначених у пунктах 162 - 199 цього Порядку, витяг з Державного земельного кадастру для підтвердження внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру;

5) оприлюднює інформацію про внесення відомостей до Державного земельного кадастру згідно з пунктом 88 цього Порядку та відповідні відомості про об'єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162 - 199 цього Порядку;

6) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель з проставленою позначкою про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини та з огляду на досліджені докази, суд вважає, що при формуванні витягу з ДЗК, виданого ОСОБА_5 за №НВ-013 від 11.03.2013, має місце помилка при визначенні кадастрового номера земельної ділянки, успадкованої ОСОБА_5, оскільки в Публічній кадастровій карті наявна земельна ділянка площею 3,44 з кадастровим номером НОМЕР_1, тобто земельна ділянка ОСОБА_3, але з невірним записом про належність її ОСОБА_5

Таким чином, право власності на земельну ділянку площею 0,25 з кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_5 зареєстровано фактично помилково, оскільки на момент вчинення реєстраційної дії земельна ділянка із зазначеним кадастровим номером згідно даних Державного земельного кадастру належала позивачу.

Згідно ч.1, 2, 6 ст.16 Закону України "Про державний земельний кадастр", земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Відповідно до Закону України №1952-IV, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

При цьому, за приписами ст. 26 Закону України №1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідії Іларіонівни індексний номер 10207290 від 23.01.2014 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про зобов"язання Відділ Держгеокадастру у Черняхівському районі внести зміни до Державного земельного кадастру щодо належності ОСОБА_3 земельної ділянки площею 3,44 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру, у тому числі підстави і спосіб виправлення помилок, допущених під час його ведення, визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051(далі - Порядок).

Згідно п. 138 Порядку помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії.

При цьому, п. 139 Порядку визначено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держземагентства у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки.

Згідно п.157-158 Порядку у разі виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, помилки у присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці (в тому числі після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою) зазначений орган у п'ятиденний строк з моменту виявлення помилки:

1) складає в електронній та паперовій формі протокол виправлення помилки за формою згідно з додатком 30;

2) безоплатно виправляє помилку в кадастровому номері шляхом присвоєння земельній ділянці за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру нового кадастрового номера, наступного за останнім у відповідному кадастровому кварталі;

3) письмово повідомляє про це власникам, користувачам відповідної земельної ділянки за формою згідно з додатком 31.

Помилки, допущені у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії, підлягають виправленню у Державному земельному кадастрі після їх виправлення у відповідних кадастрах та інформаційних системах.

Як встановлено в ході розгляду справи, при видачі Відділом Держгеокадастру у Черняхівському районі витягу з ДЗК ОСОБА_5 за №НВ-013 від 11.03.2013, була допущена помилка при визначенні кадастрового номера земельної ділянки, успадкованої ОСОБА_5, що призвела до помилкової реєстрації за ним права власності на земельну ділянку, що належить ОСОБА_3

Разом з тим, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 №581 "Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" відділ Держгеокадастру у Черняхівському районі було ліквідовано як юридичну особу публічного права, а відповідні функції були передані до до головних управлінь Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, в тому числі до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області

З огляду на те що помилку було допущено саме Відділом Держгеокадастру у Черняхівському районі, а спірне рішення Приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідії Іларіонівни індексний номер 10207290 від 23.01.2014 підлягає скасуванню, суд вважає, що внести зміни до Державного земельного кадастру щодо належності ОСОБА_3 змельної ділянки площею 3,44 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області повинно Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, а тому зобов"язує його на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України ,

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Костенко Лідії Іларіонівни індексний номер 10207290 від 23.01.2014 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_5.

Зобов"язати Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області внести зміни до Державного земельного кадастру щодо належності ОСОБА_3 змельної ділянки площею 3,44 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 22 травня 2017 р.