Справа № 191/3874/16-а(2-а/191/11/17)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2017 рокусправа № 191/3874/16-а(2-а/191/11/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування окремого положення рішення Синельниківської міської ради № 418-25/VІ від 14 вересня 2012 року,-

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, у якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення Синельниківської міської ради від 14 вересня 2012 року щодо заборони торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) в нічний час з 22.00 до 06.00 години.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що рішення прийняте відповідачем 14.09.2012 року, було опубліковане в Синельниківській міськрайонній газеті «Синельниківські вісті» 27.09.2012 року та розміщено на сайті міської ради 19.09.2012 року, отже доведено до відома всіх громадян, однак позивачем оскаржено у 2016 році, тобто після спливу 4 років, що є порушенням строків передбачених статтею 99 КАС України. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про неповажність причин для поновлення строків, наведених у клопотанні позивача.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що про оскаржуване рішення №418-25/VІ від 14 вересня 2012 року Синельниківської міської ради він дізнався лише у липні 2016 року під час відвідування продуктового магазину однієї із мереж роздрібної торгівлі, що розташований у м. Синельниково. Позивач постійно проживає та знаходиться у м. Новомосковськ, що унеможливлює знати про те, що кілька років тому рішення Синельниківської міської ради було прийнято та опубліковано в місцевій газеті. Крім того, за місцем фактичного проживання позивача відсутня можливість користування інтернетом, тож він не мав обєктивної можливості відслідкувати новини мережі інтернет. Оскільки позивач дізнався про своє порушене право у липні 2016 року, тож наведені обставини є підставою для поновлення строку звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, поясненняння представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до змісту адміністративного позову, ОСОБА_1 дізнався про наявність оскаржуваного рішення №№418-25/VІ від 14 вересня 2012 року Синельниківської міської ради у липні 2016 року.

Також позивач вказує на те, що про оскаржуване рішення, яке було опубліковано у Синельниківській місцевій газеті та на сайті Синельниківської міської ради, він не міг дізнатись, оскільки постійно проживає у м. Новомосковськ та не має доступу до мережі інтернет.

Відповідно до частини 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», в редакції, що діяла в час прийняття оскаржуваного рішення, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення Синельниківської міської ради від 14.09.2012 № 418-25/VІ було опубліковано в Синельниківській міськрайонній газеті «Синельниківські вісті» 27.09.2012 року та розміщено на сайті міської ради 19.09.2012 року.

Таким чином, Синельниківською міською радою дотримано вимоги чинного законодавства та доведено до відома населення рішення Синельниківської міської ради від 14.09.2012 № 418-25/VІ, тобто громадяни, права яких були порушені вказаним рішенням, повинні була дізнатися про це після відповідного його опублікування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі у здійсненні права на своєчасне оскарження відповідних дій, бездіяльності та рішень субєктів владних повноважень (його посадових, службових осіб) у публічно-правових відносинах, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених особою доводів.

Так, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є обєктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, повязані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини повинні бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду лише в тому разі, коли суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Отже, якщо йдеться про оскарження нормативно-правового акта, то строк починається з дня опублікування акта, незважаючи на те, що особа, на яку поширює дію цей акт, фактично ознайомилася з ним значно пізніше, оскільки особа мала реальну можливість (повинна була) дізнатися про цей акт у день його опублікування, якщо таке опублікування було зроблено у встановленому порядку.

У разі коли акт не поширював дію на особу, але згодом така особа стала суб'єктом відповідних правовідносин, у яких може бути застосовано цей акт, тоді строк починається з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, тобто з моменту, коли така особа стала суб'єктом відповідних правовідносин.

Відповідно до змісту адміністративного позову у липні 2016 року позивачу було відмовлено у продажу алкогольного напою у продуктовому магазині, що розташований у м. Синельникове, на підставі рішення Синельниківської міської ради від 14 вересня 2012 року щодо заборони торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) в нічний час з 22.00 до 06.00 години.

Отже, з цього часу позивач став субєктом правовідносин щодо яких застосовано оскаржуване позивачем рішення відповідача та, відповідно, позивач з цього часу дізнався про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції невірно встановив обставини, що мають значення для справи та стали підставою для звернення позивача до суду у даній справі, а отже ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року про залишення адміністративного позову без розгляду підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись п.3 ч.1 ст.199, ст.ст.204, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до частини 2 статті 211 КАС України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров