Справа № 263/16153/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Киян Д.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року справа №263/16153/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27 січня 2017 року по справі № 263/16153/16-а за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправним рішення про відмову в призначені пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2016 року (далі позивач, ОСОБА_3М.) звернувся з адміністративним позовом до

управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області (далі відповідач, УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя) з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 859 від 05.12.2016 року про відмову в призначенні пенсії позивачу відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врахувавши додатково до пільгового стажу стаж роботи позивача з 07.08.1990 р. по 04.01.2011 р., довідкою № 368 від 05.01.2011 р. виданою комунальною установою ЛПЗ Центральна міська клінична лікарня № 9 м. Донецька, починаючи з 04.09.2016 року (арк. справи 2-3).

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27 січня 2017 року вказаний адміністративний позов задоволено, визнано противоправним та скасовано рішення відповідача № 859 від 05.12.2016 року про відмову в призначенні пенсії позивачу відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязано останньому призначити позивачу пенсію відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врахувавши додатково до пільгового стажу стаж роботи позивача з 07.08.1990 р. по 04.01.2011 р., довідкою № 368 від 05.01.2011 р. виданою комунальною установою ЛПЗ Центральна міська клінична лікарня № 9 м. Донецька, починаючи з 04.09.2016 року (арк. справи 28-30).

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в доводах якої вказав, що не має підстав для зарахування до пільгового стажу позивачу стаж його роботи за спірний період з посиланням на уточнюючу довідку про характер роботи позивача з огляду на те, що вона видана підприємством, що знаходиться на непідконтрольній Україні території, а тому у відповідності до пункту 20 Порядку № 637, а також постанови КМУ № 595 не може бути прийнята для врахування пільгового стажу роботи. З урахуванням викладеного апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову (арк. справи 35-36).

Таким чином спірним питанням даної справи з урахуванням доводів апеляційної скарги є підтвердження позивачем його стажу роботи за період з 07.08.1990 р. по 04.01.2011 р. в ЛПЗ Центральна міська клінична лікарня № 9 з урахуванням довідки, виданої на непідконтрольній Україні території, та як наслідок наявність підстав у розумінні пункту «а» статті 13 ЗУ № 1788 для зарахування позивачу такого стажу до пільгового стажу роботи, правомірність прийняття відповідачем рішення № 859 від 25 грудня 2016 року про відмову в призначенні призначення пенсії за віком на пільгових умовах та наявність підстав для зобов'язання останнього призначити позивачу пенсію відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врахувавши додатково до пільгового стажу його стаж роботи з 07.08.1990 р. по 04.01.2011 р., на підставі довідки № 368 від 05.01.2011 р. виданою комунальною установою ЛПЗ Центральна міська клінична лікарня № 9 м. Донецька, починаючи з 04.09.2016 року.

Позивач 11 травня 2017 року надіслав на адресу суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких з посиланням на те, що Конституцією України йому гарантовано право на отримання пенсії, стаж для набуття якої підтверджено документально, просив суд апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідач до судового засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляду справи, тому на підставі статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач звертався до відповідача з заявою від 06.09.2016 року про призначення йому пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надавши до вказаної заяви наступні документи: заяву про призначення пенсії, копію трудової книжки, копію диплому, довідку про пільговий стаж № 368 від 05.01.2011 р. виданою комунальною установою ЛПЗ Центральна міська клінічна лікарня № 9 м. Донецька, копію паспорта, копію РНОКПП, копію довідки «Про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення», та інші документи.

Проте рішенням управління № 859 від 25 грудня 2016 року відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні пенсії, з посиланням на те, що довідка про пільговий стаж № 368 від 05.01.2011 року, видана підприємством, яке знаходяться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, в зв'язку з чим не можливо відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» здійснити перевірку пільгових довідок. Враховуючи, що відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085 м. Донецьк віднесено до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не можливо здійснити перевірку наданих документів, роботи з 07.08.1990 р. по 04.01.2011 року в лікарні № 9 м. Донецька не зараховано до пільгового стажу за Списком №1.

Таким чином, після розрахунку пенсії на підставі наявних документів загальний стаж роботи позивача складає 30 років 11 місяців 28 днів, пільговий стаж за Списком №1 складає 2 роки 08 місяців 25 днів, що не дає право на призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з огляду на що відповідачем відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач не має необхідного пільгового стажу (арк. справи 9).

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту «а» статті 13 ЗУ № 1788 «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом про трудову діяльність є трудова книжка.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції та вбачається з копії трудової книжки позивача, останній має загальний стаж роботи, який визнається відповідачем: 30 років 11 місяців 28 днів, а саме: з 01.09.1983 р. по 27.06.1989 р. - навчання Донецький державний медичний інститут (5р./9м./27д.), з 08.08.1989 р. по 07.12.1989 р. - лікар-інтерн рентгенологічне відділення (0р./4м./0д.), з 21.12.1989 р. по 06.08.1990 р. - лікар-інтерн рентгенолог (0р./7м./16д.), з 07.08.1990 р. по 04.01.2011 р. - лікар рентгенолог для роботи в рентген-кабінеті. Робота в зоні дії шкідливих речовин (атестація робочих місць) (20р./4м./28д.), з 05.01.2011р. по 29.09.2013 р. - лікар рентгенолог завідуючого рентгенологічному відділенні. Робота в зоні з джерелом іонізуючого випромінювання (2р./8м./25д.),з 19.08.2015р. по 18.09.2015 р. - лікар рентгенолог (0р./1м./0д.), з 21.09.2015 р. по 07.12.2015 р. лікар рентгенолог флюорографічного кабінету (0р./2м./17д.), з 08.12.2015 р. по 10.02.2016р. - ставка лікаря рентгенолог стажера (0р./2м./3д.), з 11.02.2016 р. по 03.09.2016 р. - ставка лікаря рентгенолог флуорографічного кабінету (0р./6м./23д) (арк. справи 4-7).

Відповідно до довідки про пільговий стаж № 368 від 05.01.2011 року, виданою комунальною установою ЛПЗ Центральна міська клінічна лікарня № 9 м. Донецька, остання була видана до набрання чинності розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085, Зазначена довідка містить відомості про те, що позивач працював повний робочий день ЛПЗ Центральна міська клінічна лікарня № 9 м. Донецька в період з 07.08.1990 року по 04.01.2011 року та виконував роботу в зоні дії шкідливих речовин з повним робочим днем за професією лікаря - рентегнолога, що передбачена Списком №1 розділу 19 код професії 426, підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р., Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 року. Підставою для видачі довіки зазначені накази про прийняття на роботу №63к від 06.08.1990 р. та звільнення № 157к від 23.12.2010 р. Робоче місце наказами №39 від 03.01.1995 р., №210 від 20.04.1999р., №842 від 01.11.2004 р., №404а від 30.04.2009 р.

Згідно наказів з переліком посад № 39 від 03.01.1995 р., №210 від 20.04.1999р., №842 від 01.11.2004 р., № 404а від 30.04.2009 р., судом встановлено, що вони також видані до набрання чинності розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085. Ці документи підтверджують, що атестація робочих місць ЛПЗ Центральна міська клінічна лікарня № 9 м. Донецька проводилась (арк. справи 11-18).

Так, при розгляді заяви позивача згідно наданих ним документів відповідачем не бралась до уваги уточнююча довідка № 368 від 05.01.2011 року про підтвердження пільгового стажу роботи за спірний період тільки з огляду на те, що остання видана у м. Донецьку, тобто на території, яка у відповідності до розпорядження КМУ № 1085 належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, при цьому колегія суддів не погоджується з таким рішенням відповідача з огляду на те, що наведена довідка видана та складалась уповноваженими на це органами за період, коли АТО не проводилась, а саме у 2011 році.

До того ж суд звертає увагу, що відповідно до Порядку Постанови КМУ № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній окрім іншого встановлено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції,

спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування (пункт 20 доповнено новим абзацом згідно з Постановою КМ N 1028

від 09.12.2015 року), а в матеріалах справи містяться такі відомості (арк. справи 16-18).

Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року по справі № 671/668/16-а, оскільки в даному судовому рішенні судом дана оцінка документу, який виданий на непідконтрольній Україні території та стосується теперішнього періоду, а не періоду, що передував проведенню АТО.

З урахуванням викладеного, наявні усі підстави для зарахування позивачу до пільгового стажу роботи вказаних періодів, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позивач виконав усі дії, що залежали від нього для підтвердження стажу роботи на підприємстві протягом 1990-2011 років.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27 січня 2017 року по справі № 263/16153/16-а, залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27 січня 2017 року по справі № 263/16153/16-а, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Л.А. Василенко

ОСОБА_2