Справа № 206/1118/17
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/1118/17
Провадження № 2-а/206/49/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2017року

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого-судді:Зайченко С.В., при секретареві: Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції УПП в м. Дніпрі Департамента патрульної поліції Шумейко Андрія Олександровича про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протокол постанови серія ЕАА №065707 від 25.02.2017 року 18:48:01, складений інспектором поліції Шумейко А.О., як такий, що не відповідає чинному законодавству та адміністративне провадження відносно неї закрити, мотивуючи тим, що 25.02.2017 року вона виконуючи свої обов'язки волонтера збирала допомогу для військових в зону проведення АТО, коли біля будинку №8 по вул. Евгена Маланюка в м. Дніпро вона потрапила переднім лівим колесом в яму з водою. Був дуже сильний удар після чого фара почала періодично мерехтіти та вона повернула на вул. Електричну і біля будинку №6 почала паркуватись, щоб замінити лампочку. В цей час її наздогнала патрульна машина поліції, з якої вийшов інспектор патрульної служби та підійшов до неї. Вона попросила інспектора поліції допомогти їй замінити лампочку у фарі або супроводити її до СТО, чи додому на її транспортному засобі. Інспектор поліції сказав, що це не його справа і домогати він їй не буде. Після чого перевіривши її документи склав відносно неї постанову про вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Вважає, такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать його посадовим обов'язкам.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на її задоволенні та додатково зазначила, що вона не експлуатувала транспортний засіб в технічно несправному стані. Відразу побачивши несправність її лівої фари ближнього світла вона вжила передбачені ПДР заходи, а саме здійснила зупинку для заміни лампочки. Однак, при винесенні оспорюваної постанови відповідач цього не врахував та безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення в яких зазначив,що 25.02.2017 року ним був помічений автомобіль марки NISSAN PRIMERA, номерний знак НОМЕР_1, який порушив вимоги п.31.3.4 «в» Правил дорожнього руху, а саме водій якого був керував транспортним засобом у темну пору доби із вимкненими фарами ближнього світла, а саме з непрацюючою лівою фарою в м. Дніпрі по вул. Електрична, білі будинку №1. У зв'язку з цими діями відносно позивача, водія автомобіля була складена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що постановою інспектора роти № 8 батальйону № 4 УПП в м. Дніпропетровськ капітана поліції Шумейка А.О. від 25.02.2017, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за те, що вона 25.02.2017 о 18:48:01 год., керувала транспортним засобом NISSAN PRIMERA, номерний знак НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушила п.п. 31.4.3 в) ПДР України.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до пп. в п. 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до ч. 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, саме відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису неможливо встановити факт порушення ПДР позивачем, адже фактично фіксація відео починається з того моменту, коли співробітник поліції підійшов до автомобіля позивача, який був припаркований на узбіччі. До того ж, на відеозаписі взагалі відсутній звук та він настільки поганої якості, що з нього навіть важко встановити вищезазначені обставини.

Будь-яких інших доказів на підтвердження провини позивача суду не було надано відповідачем.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про провину позивача у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Так навпаки, позивач виконала вимоги п. 31.5 ПДР України , а саме виявивши в дорозі несправність,зазначену в пункті в п. 31.4.3 цих Правил вжила заходи для її усунення, здійснивши стоянку для заміни лампочки, про що зазначала, як в своїй позовній заяві так і в судовому засіданні.

Однак, відповідач даних обставин не врахував та в порушення вимог ст. 280 КУпАП України склав оскаржувану постанову.

Крім того, всупереч приписам ст. 283 КУпАП в постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, з огляду на що не видається за можливе ідентифікувати реальне місце вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані недоліки додатково свідчать про невідповідність постанови про адміністративне правопорушення приписам чинного законодавства, що є підставою для визнання її протиправною та скасування.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем, всупереч ст. 71 КАС України, не доведено, із зазначенням конкретних доказів, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, що в свою чергу свідчить про протиправність складеної відносно ОСОБА_2 постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що для повного захисту порушених прав позивача, необхідно вийти за межі позовних вимог відповідно до ч.2 ст.11 КАС України та скасувати оскаржувану постанову.

При цьому суд зазначає, що вимоги позивача відносно закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, тому як адміністративний суд, що розглядає справу, у відповідності до ст. 105 КАС України не наділений відповідними повноваженнями.

Керуючись ст.ст. 158- 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 065707 від 25.02.2017 року, складену інспектором роти № 8 батальйону № 4 УПП в Дніпрі Департамента патрульної поліції Шумейко Андрієм Олександровичем відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С.В. Зайченко