Справа № 357/1816/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1816/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ярмола О.Я. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

20.02.2017 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області (далі - Управління), в якому з урахуванням уточнень до позовних вимог, просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії, просить зобов'язати УПФУ в м. Біла Церква здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням раніше здійснених виплат в розмірі 85 % від заробітної плати державного службовця з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років, з дня звернення, тобто з 26.08.2016 року .

Вважає, що відмова відповідача включення суми всіх виплат, включених в довідки, як державному службовцю є наслідком порушення вимог норм чинного законодавства.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2017 р. у цій справі позовні вимоги задоволено: визнано неправомірними дії управління ПФУ в м. Біла Церква щодо відмови у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років в заробітну плату державного службовця для нарахування пенсії, зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в м. Біла Церква здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_2 з урахуванням раніше здійснених виплат в розмірі 85 % від заробітної палати державного службовця з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавки (винагороди) за вислугу років, з дня звернення, тобто з 26.08.2016 року.

Не погодившись з таким рішенням, Управління подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що проводити перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю немає підстав, оскільки набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, відповідно до п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» якого, зокрема, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім статті 37. Отже, проведення перерахунків пенсії державним службовцям чинним законодавством не передбачено.

Сторони, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, до суду не прибули. За приписами ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача та отримує з 02.01.2004 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яку було обчислено в розмірі 85 % відповідно до наданих ОСОБА_2 Державно фіскальною службою України Білоцерківською ОДПІ довідок про заробітну плату.

Для оформлення пенсії позивачу було надано довідку про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період, який був обраний позивачем для визначення розміру пенсії, але при призначення пенсії неправомірно були виключені із складу заробітної плати позивача надбавки (винагороди) за вислугу років та матеріальні допомоги на оздоровлення і на соціально-побутові потреби.

29.07.2016 року позивачу були надані нові довідки для обчислення її пенсії, зокрема, довідка №1666/109/1002-05-040 і № №1666/108/1002-05-040. До цих довідок включено інші виплати: матеріальні допомоги на оздоровлення на соціально-побутові потреби та надбавку за вислугу років, на всі виплати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що стверджується копіями цих довідок (а.с.9,10).

Позивач звернулась 26.07.2016 року та 08.11.2016 року до управління Пенсійного фонду України в м.Біла Церква із заявою щодо врахування під час перерахунку пенсії інших виплат, що включені до довідок.

Листом від 27.09.2016 року та від 08.12.2016 року відповідачем було відмовлено у такому обчисленні з тих підстав, що Закон України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 року, який набрав чинності з 01.05.2016 р., не містить положень щодо перерахунку пенсії (а.с.12,13).

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37 Закону України від 19.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ) (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини шостої статті 33 Закону № 3723-ХІІ державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Із довідок №1666/109/1002-05-040 від 29.07.2016 року і № №1666/108/1002-05-040 від 29.07.2016 року вбачається, що позивачу сплачувалися суми інших виплат, зокрема матеріальна допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, надбавку за вислугу років тощо.

На всі виплати, що включені в дану довідку нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, вони повинні були прийматися в розрахунок пенсії позивача.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про те, що види оплати праці та інші виплати, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, не повинні виходити із складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечить статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, видавалась щорічно і являлась об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду. А матеріальна допомога разового характеру надається роботодавцем у непередбачених (екстрених) випадках окремим працівникам у зв'язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання і не є об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Таким чином, відповідні матеріальні допомоги, що були виплачені позивачеві згідно наданої довідки, входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, за змістом наведених норм статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та надбавка за вислугу років на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та не включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 28.05.2013 року №21-97а13 та від 04.03.2014 року №21-3а14.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Доводи апелянта, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, що з 1 червня 2015 року пенсії не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, колегією суддів не приймаються, оскільки прийняті норми закону застосовуються до осіб, яким призначається пенсія, а в даному випадку поновлюється порушене право позивача на належну пенсію раніше призначену.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Інші доводи апелянта також не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2017 року.

Керуючись статтями 41, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2017 р., залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.