Справа № 147/1585/16-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 147/1585/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волошин І.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

17 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області про зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2016 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі, в якому просив:

-зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 період роботи з 29.09.1982 року по 30.06.1987 року на ВАТ «Судобудівельному заводі «Залів»;

-зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі призначити ОСОБА_2 пенсію за віком згідно поданої заяви з 13.12.2016 року.

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року №988 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" та наказом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №1 від 04.01.2017 року з 01.04.2017 року Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області реорганізовано, шляхом приєднання до Бершадського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, яке є правонаступником усього майна, всіх прав та обовязків Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області та управління Пенсійного фонду України в м. Ладижин.

Згідно ст.55 КАС України судом в порядку процесуального правонаступництва замінено сторону з Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі на Бершадське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої скасувати -, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, загальний стаж роботи позивача складає 13 років 8 місяців 27 днів.

13.12.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі з заявою про призначення пенсії за віком.

У зв'язку з тим, що трудова книжка позивачем втрачена, до вказаної заяви ним надано довідку №8/402 від 01.11.2016 року ВАТ «Судобудівельному заводі «Залів», відповідно до якої ОСОБА_2 з 29.09.1982 року по 30.06.1987 року працював на вказаному підприємстві токарем в цеху №4.

Додатком до протоколу №872 від 15.12.2016 року Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі відмовило ОСОБА_2 у призначенні пенсії, посилаючись на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року» 1207-VII.

Не погоджуючись з відмовою Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі у призначенні пенсії за віком позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що документи, які надані позивачем з заявою для призначення пенсії, підтверджують стаж роботи позивача для її призначення, а тому відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_2 у призначенні пенсії.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом першої інстанції встановлено, що трудова книжка позивачем втрачена.

Відповідно до постанови КМУ №637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівних установ.

Судом апеляційної інстанції досліджено підстави відмови позивачу у призначенні, а саме довідку №8/402 від 01.11.2016 року ВАТ «Судобудівельному заводі «Залів», відповідно до якої ОСОБА_2 з 29.09.1982 року по 30.06.1987 року працював на вказаному підприємстві токарем в цеху №4, з огляду на що, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року 1207-VII визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території.

Згідно ст. 3 вказаного Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Колегія суддів звертає увагу відповідача на п. 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якого встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», повідомлення про відмову в призначення пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Рішення відповідного державного органу має бути мотивованим.

Додатком до протоколу №872 від 15.12.2016 року Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі, яким відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії, не вмотивовано причини незастосування при розгляді заяви позивача про призначення пенсії п. 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки вказаною нормою з метою захисту прав і свобод громадян України передбачено встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій.

У звязку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що рішенням Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі передчасно відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_2 без врахування в даних правовідносинах положення п. 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Крім того, відповідно до п. 2 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 17 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у звязку з воєнними діями, стихійним лихом, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Під час судового засідання позивач зазначив про можливість надання показань двох свідків, які підтвердять необхідний факт.

Про те, управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії відмовило позивачу у її призначенні, не взявши до уваги положення постанови КМУ №637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», у звязку з чим колегія суддів приходить до висновку про передчасність винесення додатку до протоколу №872 від 15.12.2016 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2

Тому, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі, як уповноважений державний орган, виходячи із його компетенції та обов'язків повинен сприяти реалізації заявником його соціальних прав, забезпечувати їх поновлення, зобов'язаний був належним чином розглянути подану ОСОБА_2 заяву від 13.12.2016 року, зокрема, надати обґрунтовану відповідь щодо подальшого механізму реалізації вказаною особою права на призначення пенсії.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовним вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Керуючись ч. 2 ст. 11 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку, що з метою захисту прав ОСОБА_2 необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 додаток до протоколу №872 від 15.12.2016 року та зобов'язати Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 про призначення пенсії та зарахування стажу.

З урахуванням необхідності повторного розгляду відповідачем заяви позивача, заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги щодо зарахування стажу та зобов"язання Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити пенсію за віком задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року скасувати.

Винести нову постанову, якою вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 додаток до протоколу №872 від 15.12.2016 року.

Зобов'язати Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 про призначення пенсії та зарахування стажу.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 травня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5