Справа № 806/5233/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 травня 2017 року Житомир справа № 806/5233/15

категорія 5.1.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шимоновича Р.М., суддів: Капинос О.В., Нагірняка М.Ф.,

секретар судового засідання Степанчук С.В.,

за участю: представника позивача та представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту реєстрації Житомирської міської ради, державного реєстратора Брегівської районної державної адміністрації Закарпатської області Вознюка Олександра Володимировича, третя особа - Закрите акціонерне товариство "Житомирські ласощі" про скасування реєстраційних дій та записів, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог:

- зобов'язати департамент реєстрації Житомирської міської ради, або органи державної реєстрації, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (у тому числі, але не виключно Міністерство юстиції України та його територіальні органи, нотаріусів та інші суб'єкти державної реєстрації) скасувати реєстраційну дію та запис про неї в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно Закритого акціонерного товариства "Житомирські ласощі":

скасування реєстраційної дії за судовим рішенням; 27.11.2 2001658); ОСОБА_3; Житомирське міське управління юстиції Житомирської області;

скасування реєстраційної дії за судовим рішенням; 27.11.2 8001658); ОСОБА_3; Житомирське міське управління юстиції Житомирської області;

- визнати неправомірним та зобов'язати державного реєстратора Брегівської районної державної адміністрації Закарпатської області Вознюка Олександра Володимировича або органи державної реєстрації, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (у тому числі, але не виключно Міністерство юстиції України та його територіальні органи, нотаріусів та інші суб'єкти державної реєстрації) скасувати реєстраційну дію та запис про неї в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно Закритого акціонерного товариства "Житомирські ласощі":

внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; від 27.11.2015 № 9001658; Вознюк Олександр Володимирович; Брегівська районна державна адміністрація Закарпатської області; зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про відвід суддів Житомирського окружного адміністративного суду Нагірняка М.Ф., Шимновича Р.М., Капинос О.В., мотивуючи тим, що склад колегії приймав участь у винесенні рішень пов'язаних зі скасуванням реєстраційних дій, які були неправомірно скасовані 27.11.2015, і поновлення яких є предметом розгляду даної справи. На переконання представника позивача, зазначені підстави свідчать про упередженість суддів.

Представник третьої особи заперечила проти задоволення заявленого клопотання з мотивів його необґрунтованості та безпідставності.

Відповідачі у судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши доводи представника позивача, думку представника третьої особи, суд дійшов висновку про задоволення заявленого клопотання, з огляду на наступне.

Так, частиною першою статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15 1 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги:

по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи;

по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов'язковими для виконання Україною. Вказаний Закон закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі П'єрсак проти Бельгії (Piersac vs Belgium) ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі Хаушильд проти Данії зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак, вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі Фей проти Австрії ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі саме висновки містяться також в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що за об'єктивними ознаками факти, які викладені в заяві про відвід, та не залежать від поведінки складу суду змушують позивача сумніватися у неупередженості складу суду, та свідчать про його явну недовіру суду.

Отже, з метою уникнення будь-яких спроб посягань учасників судового процесу у справі на гарантії дотримання судом принципів законності, неупередженості та об'єктивності, для забезпечення усунення сумнівів в осіб, які беруть участь у розгляді справи, у тому числі у третьої особи, щодо неупередженості суду у складі колегії суддів: головуючого судді Шимоновича Р.М., суддів: Капинос О.В., Нагірняка М.Ф. в розгляді адміністративної справи, з метою відновлення довіри заявника до суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про відвід колегії суддів в адміністративній справі.

Відповідно до частини другої статті 32 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення відводу (самовідводу) комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15 1 цього Кодексу.

Керуючись статтями 27, 31, 32, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Задовольнити клопотання представника позивача про відвід суду у складі колегії суддів: головуючого судді Шимоновича Р.М., суддів: Капинос О.В., Нагірняка М.Ф.

Передати справу №806/5233/15 для визначення іншого складу суду Житомирського окружного адміністративного суду згідно з вимогами статей 15-1 та 32 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженю не підлягає.

Головуючий суддя Р.М.Шимонович

Судді: О.В.Капинос

М.Ф.Нагірняк

Повний текст ухвали виготовлено 19 травня 2017 року