Справа № 336/2278/17
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22.05.17Справа № 336/2278/17
Провадження № 2-а/336/240/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі судді Дмитрюк О.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя, щодо розрахунку її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2007 рік; зобовязати відповідача перерахувати йому пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2016 року із застосуванням показника середньої зарплати з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2012-2014 рр. 2960,62 грн.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією; стягнути з УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя на його користь судові витрати, а саме судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 640,00 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Шевченківському обєднаному УПФУ м. Запоріжжя та з 30.01.2006 року отримував пенсію за вислугою років призначену у відповідності до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 09.02.2015 року отримує пенсію за віком, яку йому було призначено у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

Однак, Шевченківським обєднаним УПФУ м. Запоріжжя при розрахунку пенсії у 2015 р. було неправомірно та безпідставно взято показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік (1197,91 грн.), хоча у 2015 р. мав застосовуватись показник середньої заробітної плати по Україні за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто 2012-2014 роки (2960,62 грн.).

13.01.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок йому пенсії за віком у відповідності до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом № 37/З-1 від 24.01.2017 року відповідач відмовив йому в перерахунку пенсії у відповідності до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Та повідомив, що він отримує пенсію за віком, а при переході на пенсію за віком пенсію розраховано із застосовуванням показника середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік, та порадило у разі незгоди звертатися до суду.

Шевченківським обєднаним УПФУ м. Запоріжжя позивача було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому, при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просив вперше призначити йому пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а УПФУ проводить переведення з одного виду пенсії на інший, залишаючи показник середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2007 рік. Позивач вважає, що відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші види пенсії за іншими законами. Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.

Відповідач Шевченківське обєднане УПФУ м. Запоріжжя надало до суду заперечення проти позовної заяви, в яких просить суд вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача та зобовязання вчинення дій залишити без задоволення у звязку із тим, що у відповідності до ст. 42 зазначеного Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії. Відтак підстави для перерахування пенсії відсутні, просить у задоволенні позову відмовити.

Суд розглядає справу в порядку скороченого провадження, у відповідності до ст. 183-2 КАС України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у звязку із наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30.01.2006 року перебував на обліку в Шевченківському обєднаному УПФУ м. Запоріжжя та отримував пенсію по вислузі років до 09.02.2015 року у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». На сьогоднішній день позивач перебуває на обліку в Шевченківському обєднаному УПФУ м. Запоріжжя з 09.02.2015 року та отримує пенсію за віком, яку було призначено у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до розрахунку Шевченківського обєднаного УПФУ м. Запоріжжя, позивачу було перераховано пенсію, але застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік 1197,91 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №327.

Розрахунок пенсії позивачу було здійснено відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058, відповідно до якої перерахунок розміру пенсії повинен здійснюватись із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Так, згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін, внесених ЗУ «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, з 30.01.2006 р. позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 09.02.2015 року отримує пенсію за віком, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви, до розрахунку пенсії позивача взято середню заробітну плату за (2007 рік 1197,91 грн.)

Згідно статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне страхування» та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок Державного бюджету.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Посилання відповідача на вказану норму суд до уваги не приймає, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії. Іншими словами вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом № 1058.

Оглянувши матеріали справи, та проаналізувавши викладені норми законодавства, суд встановив, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, показник середньої заробітної плати по галузях економіки не застосовувався.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Подібна правова позиція була також висловлена Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом від 30.11.2016 року по справі № 336/3273/16-а Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи, що Законом № 1058 не передбачена пенсія по вислузі років, дії відповідача щодо переведення з пенсії по вислузі років на пенсію за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Після отримання права на пенсію за вислугу років, ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, при призначенні позивачеві пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 має бути розраховано пенсію з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 даного Закону, із застосуванням показника середньої зарплати з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2012-2014 роки 2960,62 грн.).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобовязання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії, то такий перерахунок має бути здійснений з 01.07.2016 року, тобто за шестимісячний строк з дати заяви про перерахунок позивачу пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено 640,00 грн. судового збору. Тож, ця сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Також, згідно наданих суду копій квитанцій та розрахунку витрат на правову допомогу, позивачем понесено витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Таким чином, згідно ст. 94 КАС України, позивач має право на відшкодування понесених витрат, повязаних з розглядом справи судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 640,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163, 183-2, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчення дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2007 рік.

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.07.2016 року із застосуванням показника середньої зарплати з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2012-2014 рр. 2960,62 грн.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн., та суму витрат на правову допомогу в розмірі 1500,00 (одна тисяча п'ятсот) грн..

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя О.В. Дмитрюк