Справа № 2-а-3143/10/2170
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 р.Справа № 2-а-3143/10/2170

Категорія:7.2Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

в звязку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа розглянута згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування висновку,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області про протиправними дій по складання висновку в частині не погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та скасування висновку у цій частині.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі вказували, що ними була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Ця технічна документація була подана на узгодження відповідачу, однак висновком №07-1Н/9-112 від 03 березня 2010 року він відмовив в її погодженні, з посиланням на те, що вказані земельні ділянки відносяться до прибережних захисних смуг водного фонду. Позивачі вважають цю відмову безпідставною.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що при розгляді наданої позивачами технічної документації встановлено, що земельна ділянка менш ніж два кілометри від урізу води Джарилгацької затоки та відповідно розміщена у водоохоронній зоні, а згідно п.4 ст. 59 ЗК України, громадянам землі водного фонду можуть надаватися лише в оренду, а не в приватну власність.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 березня 2011 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування висновку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Розпорядженням Скадовської РДА від 31 серпня 2007 року №592 позивачам надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього КСП "Комсомольське".

Позивачі звернулися до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області для погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Відповідач висновком №07-1Н/9-112 не погодив проект землеустрою, у зв'язку з тим, що громадянам не можуть передаватися у власність земельні ділянки прибережних захисних смуг для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з ситуаційним планом, наданим позивачем в матеріалах для погодження відведення земельної ділянки та згідно з картою Херсонської області, зазначена земельна ділянка розташована біля урізу води Джарилгацької затоки.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що висновок про те, що зазначена земельна ділянка розташована менше ніж два кілометри від урізу води Джарилгацької затоки та, відповідно, розміщена в охоронній зоні підтверджується результатами вимірювання лінійкою на ситуаційному плані відповідно до масштабу цього плану і, тому, є правомірним.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЗК України - землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно до ст. 20 цього Кодексу - віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (ч.1).

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення (ч.2).

З матеріалів справи вбачається, що спірні земельні ділянки належали колишньому КСП "Комсомольське" і відносяться до земель сільськогосподарського призначення, що підтверджується довідкою Держкомзему від 19 березня 2010 року №01-05/892 (а.с.26).

Також, про це безпосередньо зазначається й у п.5 висновку, що оскаржується. Однак, далі у висновку вказується, що ці землі відносяться до прибережної захисної смуги і, тому, відповідно до ст.ст. 58, 59 ЗК України, є землями водного фонду і не можуть передаватися у власність громадянам та юридичним особам.

Таким чином, оскаржений висновок грунтується на тому, що відповідач вважає землю сільськогосподарського призначення одночасно й землею водного фонду. Проте, така правова позиція відповідача суперечить ст.ст. 19, 20 ЗК України і, тому, цей висновок не може бути визнаний правомірним, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області по складанню висновку №07-1Н/9-112 від 03 березня 2010 року в частині непогодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не підлягають задоволенню, оскільки до адміністративних судів оскаржується безпосередньо висновок (як форма рішення субєкта владних повноважень), а не дії по його складанню.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і, відповідно, необхідність їх часткового задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування висновку

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 березня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Скасувати висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області №07-1Н/9-112 від 03 березня 2010 року в частині непогодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 1,34 га, у власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області.

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: