Справа № 807/1566/16
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 р. Справа № 876/2135/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Свалявського відділення Мукачівської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016р. № 43216-17 про визначення суми податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн..

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 26 серпня 2016 року позивачем було отримано податкове повідомлення-рішення № 43216-17 від 29.06.2016 року про сплату транспортного податку, винесеного на підставі Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», яким введено в дію статтю 267 «Транспортний податок». Зазначає, що належний йому автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER 2011 року випуску був придбаний та зареєстрований у 2013 році, позивач сплатив всі необхідні збори та платежі державі на момент реєстрації цього автомобіля. Відтак, відповідач не має права застосовувати норми вказаного закону шляхом зворотної дії.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Закарпатській області від 29.06.2016 року №43216-17 про визначення суми податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Закарпатській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, зокрема легкового автомобіля марки TOYOTA, моделі LAND CRUISER, тип пального - дизельне паливо, об'єм двигуна 4461 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2011, дата реєстрації транспортного засобу 30.07.2013р. Це підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2.

Разом з тим, 29.06.2016 року Свалявською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 43216-17, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання по транспортного податку з фізичних осіб (код-18011000) та зобов'язано його сплатити суму податку в розмірі 25000,00 грн. за 2016 рік.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з заявою про перегляд податкового повідомлення рішення від 29.06.2016р. № 43216-17, в якій просив переглянути та скасувати податкове повідомлення-рішення № 43216-17 від 29.06.2016р.

Листом заступника начальника-начальника Свалявського відділення Мукачівської ОДПІ від 07.10.2016р. в проведенні перерахунку суми податку позивачу було відмовлено та залишено без змін нарахований відповідно до податкового повідомлення-рішення № 43216-17 від 29.06.2016р. транспортний податок в сумі 25000,00 грн..

Законом України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», норми якого набрали чинності 01.01.2015р., викладено у новій редакції статтю 267 ПК України, якою запроваджено транспортний податок для фізичних осіб.

Законом України від 24.12.2015 році № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» внесені зміни до ПК України, зокрема у частині сплати транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016р.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України: платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України: об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України: базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.4 ст. 267 ПК України визначена ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України: базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Пункт 267.6 статті 267 ПК України визначає порядок обчислення та сплати транспортного податку.

Згідно з п. 267.6 ст. 267 ПК України: обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Відтак пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Таким чином, даною нормою податкового законодавства встановлено два критерії, згідно з якими нараховується та справляється транспортний податок з фізичних осіб, а саме:

- легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) (в 2016 році, це автомобілі не старіше 2011 року включно);

- середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (тобто, легкові автомобілі, вартість яких у 2016 році складала понад 1 033 500 грн.).

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2016 року в розмірі 1378,00 грн.

Об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких у 2016 році становила понад 1 033 500 грн. (750х1378) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно), тобто не старіше 2011 року.

З 19 лютого 2016 року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016р. № 66 «Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів» (далі-Постанова), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Як встановлено приписами п. 2 Постанови зазначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 14 цієї ж Постанови передбачено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки TOYOTA, моделі LAND CRUISER, тип пального - дизельне паливо, об'єм двигуна 4461 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2011, дата реєстрації транспортного засобу 30.07.2013р..

Як вбачається з висновком № 30/2016 про експертну оцінку автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1, ринкова вартість автомобіля марки Toyota Land Cruiser на дату оцінки (29.08.2016р.) становить 971778,00 грн., яка визначена згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Проте, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний висновок судом не береться до уваги, оскільки середньоринкова вартість легкових автомобілів розраховується згідно з Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016р. № 66 «Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів».

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі, коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно зі ст. 58 Конституції України: закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких обставин, підсумовуючи наведене, судова колегія вважає, що придбаний та зареєстрований позивачем автомобіль був ще у 2013 році, тобто ще до прийняття Закону України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», норми якого набрали чинності лише 1 січня 2015 року.

Таким чином, транспортний податок був введений лише з 1 січня 2015 року, а придбаний позивачем автомобіль був ще у 2013 році, відтак, визначення податковою інспекцією транспортного податку з зобов'язанням сплатити 25000,00 грн. посилює відповідальність особи, та аж ніяк не пом'якшує її.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року у справі №807/1566/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17.05.2017 року