Справа № 1512/2-а-27/11
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2011 р.Справа № 1512/2-а-27/11

Категорія:10,2,4Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.

Одеській апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря Скоріної Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним рішення відповідача від 24 квітня 2010 року про відмову її в перерахунку пенсії та зобовязати останнього провести її такий перерахунок з 01 січня 2010 року, відповідно до вимог ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09 липня 2003 року №1058- IV (надалі Закон №1058- IV) із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2011 року позовні вимоги задоволено.

Суд визнав протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо відмови перерахувати ОСОБА_1 пенсію, відповідно до Закону №1058- IV та зобовязав управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси провести такий перерахунок пенсії з 01 січня 2010 року, згідно ст.ст. 40, 42 Закону №1058- IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік по день винесення рішення та виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважав необґрунтованою, просив її скасувати та прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Підставами для скасування рішення, апелянт вважав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме неправильне застосування ст.ст.40, 42 Закону №1058- IV.

Апелянт в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Позивач заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058- IV.

На підставі особистої заяви позивача від 21 січня 2010 року її з 01 лютого 2010 року відповідно до ст. 42 вищевказаного Закону зроблено перерахунок пенсії із врахуванням середньої заробітної плати в економіці країни за 2007 рік.

Пенсію перераховано із заробітку за період з 01 вересня 1989 року по 31 серпня 1994 року та з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2009 року.

Коефіцієнт заробітної плати становив 1,74757, середньомісячний заробіток для обчислення 2089,31грн.

Вважаючи дане рішення Пенсійного фонду протиправним, позивач просила зобовязати відповідача провести перерахунок її пенсії з 01 січня 2010 року із застосуванням показника заробітної плати за 2009 рік 1650, 43 грн.

Задовольняючи позов та зобовязуючи відповідача провести позивачу перерахунок пенсії, суд першої інстанції вважав, що згідно ч.4 ст. 42 Закону №1058- IV застрахованій особі, яка після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього) перерахунку пенсії не залежно від перерв в роботі.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), за якою була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналізуючи вимоги даної статті, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»(надалі Постанова №530) суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за календарний рік, а саме за 2009 рік.

Між тим з такими висновками суду першої інстанції, погодитися неможливо на наступних підставах.

Дійсно ч.4 ст. 42 Закону №1058-IV в редакції, яка почала діяти з 01 січня 2008 року передбачала проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує перерахунку пенсії.

Але рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року редакція даної статті, в частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсії, була визнана неконституційною та почала діяти стара редакція ч.4 ст. 42 Закону №1058-IV, яка передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Таким чином, суд першої інстанції, вирішуючи спірні правовідносини застосував норми Закону №1058-IV, які були визнані неконституційними та втратили свою чинність.

Аналіз відновленої норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058- IV доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Колегія суддів вважає, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону №1058- IV і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу)застрахованої особи для обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення»від 5 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України № 1058.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України приписи Постанови № 530 не можуть застосовуватись до спірних відносин.

З урахуванням зазначеного, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Враховуючи, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст.ст.195 -196, ч.1 ст.197, ч.1 п.3 ст. 198, ч.1 п.4 ст. 202, ч.2 ст. 205, 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова