Справа № 181/415/17
Суддя: Гончаренко О. О.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/415/17
Провадження № 2-а/181/16/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Репалова Руслана Михайловича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Репалова Р.М. про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування.

Обгрунтовуючи адміністративний позов, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч.2 ст.122 КУпАП. У постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 07 травня 2017 року ОСОБА_1 приблизно о 07.00 годині під час керування транспортним засобом марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1, користувався засобом мобільного зв'язку, тримаючи його в руці, чим порушив п.2.9.д. ПДР «Користування під час руху ТЗ засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук». Позивач вказує на те, що інспектором 6 роти 1 батальйону молодшим лейтенантом поліції Репаловим Р. М. не було надано жодного доказу вчинення адміністративного правопорушення, лише в усній формі було пояснено, що порушення зафіксоване технічним приладом. ОСОБА_1 одночасно зауважує, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі складена на фізичну особу іменовану прізвищем, як «ОСОБА_1», однак за паспортними даними та посвідчення водія серії НОМЕР_2, він правильно іменується, як «ОСОБА_1». Зазначені вище обставини свідчать про відсутність достатніх, належних доказів причетності позивача до скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем не обґрунтовано правомірність прийнятого рішення, яке приймалось з порушенням ряду процесуальних норм.

З огляду на наявність безлічі процесуальних порушень з боку відповідача, не дотриманням останнім ряду вимог, передбачених положеннями КУпАП, а також відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення останній вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. Звертає увагу суду на те, що при розгляді адміністративної справи йому не було роз'яснено права, передбачені чинним законодавством України, чим було порушено його право на захист. В основу обвинувачення покладено лише його зізнавальні пояснення. Вказує, що заперечення відповідача необґрунтоване, правомірність прийнятого рішення не доведена. Доводи позову підтримує та просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заперечення проти позову з посиланням на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена на законних підставах. Будь-яких обставин, встановлених ст.ст.17-19 КУпАП, які б виключали адміністративну відповідальність, позивачем не наведено та відповідних доказів не надано. Одночасно суду надано відеозапис, який використовувався при нагляді за виконанням правил у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Вважає, що зізнавальні покази позивача на цьому відеозаписі є достатньою підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно постанови серії ЕАА №095291 від 07 травня 2017 року, винесеної інспектором 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Репаловим Р.М., на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 425 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що 07 травня 2017 року ОСОБА_1 приблизно о 07.00 годині, під час керування транспортним засобом марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1, користувався засобом мобільного зв'язку, тримаючи його в руці, чим порушив п.2.9.д. ПДР «Користування під час руху ТЗ засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук».

Згідно відеозапису, зробленого о 06.53 години 07 травня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 в усній формі пояснює те, що мав короткочасну розмову по мобільному телефону з матір'ю, при цьому не зафіксованого самого факту скоєння правопорушення, моментів зупинки транспортного засобу та роз'яснення прав особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 6 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено, що уповноважена посадова особа зобов'язана ознайомити особу, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, з її правами й обов'язками, передбаченими статтею 268 Кодексу, та змістом статті 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі. Про обізнаність з вищевказаним особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, ставить у протоколі свій підпис, а у разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом уповноваженої посадової особи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач посилається на те, що є відеозапис, де позивач зізнається у скоєному і вважає цього достатнім для притягнення до адміністративної відповідальності.

Проте, з такою позицією погодитися не можна з огляду на наступне.

Інспектор, згідно вищевказаної Інструкції, та ст.268 КУпАП повинен був роз'яснити права особі, що притягається до адміністративної відповідальності, невиконання чого є порушенням права на захист.

Визнавальні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не можна брати за основу обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, окрім пізнавальних свідчень позивача, не надав жодного доказу його вини, як того вимагає чинне законодавство.

У відповідності до ч.2 ст. 6, ч.2 ст.19, ч.1 ст. 68 Конституції України, права і свободи громадян є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Відповідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Така позиція суду узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.6 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Конвенція широко трактує поняття кримінального правопорушення, та до таких щодо України відносить також справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст.94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову ВСУ №298/1232/15-а від 21 січня 2017 року щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, з урахуванням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 247, 251, 268 КУпАП, ст.ст.19, 62, 68 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст.71 ,94, 159-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Репалова Руслана Михайловича задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА №095291 від 07 травня 2017 року, винесену інспектором 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Репаловим Русланом Михайловичем відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП про накладення штрафу в сумі 425 гривень.

Провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя : О. О. Гончаренко