Справа № 826/4152/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 травня 2017 року № 826/4152/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомГромадської організації "Український суспільно-правовий рух: Демократія через право"
до Генеральної прокуратури України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадська організація "Український суспільно-правовий рух: Демократія через право" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем відповідь за запит позивача від 26.02.2016 була надана не у строк значений Законом України "Про доступ до публічної інформації" та не в повному обсязі. Також позивач зазначив про те, що в зазначеному запиті він не просив надати додаткові документи, а саме документи, що підтверджують відшкодування відряджень, а просив лише зазначити суму відшкодувань за відрядження, з огляду на що вимога щодо здійснення оплати згідно статті 21 Законом України "Про доступ до публічної інформації" є безпідставною.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що на запити позивача, у тому числі запит від 26.02.2016 було надано відповідь листом № 19/4-346вих-16 від 09.03.2016, де наведено вичерпну інформацію, розпорядником якої є Генеральна прокуратура України. Також, відповідач посилався на те, що оскільки розпорядниками запитуваної інформації щодо витрат на деякі відрядження керівництва Генеральної прокуратури України є Кабінет Міністрів України, а з питань фінансування службових відряджень працівників Національного антикорупційного бюро України є саме цей орган, на підставі пункту 3 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит у цих частинах відповідними листами від 09.03.2016 надіслано до вказаних установ та на факт того, що інформацією щодо суми витрат на відрядження, які відшкодувалися за рахунок організаторів, він не володіє, водночас, у зв'язку з тим, що розпорядники зазначеної інформації перебувають за межами України, скерувати їм запити у цій частині згідно зі вказаним Законом можливості немає.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

26.02.2016 Громадською організацією "Український суспільно-правовий рух: Демократія через право" направлено до Генеральної прокуратури України запит на отримання публічної інформації в якому зазначено наступне: "Керуючись наведеними нормами законодавства, просимо надати протягом п'яти робочих днів інформацію щодо відряджень наступних працівників Генеральної прокуратури України:

- заступника Генерального прокурора України - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_1 за період з ЗО листопада 2015 року по 26 лютого 2016 року;

- заступника Генерального прокурора України - прокурор Одеської області ОСОБА_3 за період з 14 вересня 2015 року по 26 лютого 2016 року;

-колишного заступника Генерального прокурора України ОСОБА_2 за період з 16 травня 2014 року до часу звільнення (15 лютого 2016 року).

Просимо зазначити:

1) дату початку відрядження та дату повернення до України, й назву країни та міста перебування, до яких відряджалися вищезазначені особи за цей період;

2) ким відшкодовувались витрати на відрядження вищезазначених осіб е межах України та за кордон за запитуваний період часу;

3) у разі відшкодування витрат на відрядження вищезазначених осіб і межах України та за кордон за рахунок коштів державного бюджету просимо вказати суму відшкодування окремо по кожному відрядженню;

4) у разі відшкодування витрат на відрядження вищезазначених осіб і межах України та за кордон за рахунок приймаючи сторони, просимо зазначити обсяг відшкодування окремо по кожному відрядженню.

Також просимо надати інформацію коли (дата початку та завершення заступник Генерального прокурора-керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_1, заступник Генеральною прокурора України - прокурор Одеської області ОСОБА_3 та колишній заступник Генерального прокурора України ОСОБА_2 перебували у відпустці за час перебування на відповідних посадах."

Генеральною прокуратурою України за результатами розгляду запиту Громадської організації "Український суспільно-правовий рух: Демократія через право" було надано відповідь листом №19/4-346вих-16 від 09.03.2016 в якому, зокрема, зазначено наступне: "Розпорядниками інформації щодо витрат на деякі відрядження керівництва Генеральної прокуратури України є Кабінет Міністрів У країни, у зв'язку з чим на підставі п. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічне7 інформації» Ваш запит в цій частині надіслано до зазначеної установи.

Інформацією щодо суми витрат на відрядження, які відшкодовувались за рахунок організаторів, Генеральна прокуратура України також не володіє. Розпорядники зазначеної інформації перебувають за межами України, відтак скерувати їм запити в цій частині відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» немає можливості. Генеральна прокуратура України не 6 розпорядником інформації щодо фінансування службових відряджені працівників Національного антикорупційнного бюро України, у зв'язку з чим на підставі п. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Ваш запит в цій частині надіслано до Національного антикорупційного бюро України."

Громадська організація "Український суспільно-правовий рух: Демократія через право" вважаючи, що Генеральною прокуратурою за результатами розгляду запиту від 26.02.2016 було надано відповідь з порушенням строків встановлених чинним законодавством та не в повному обсязі звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 зазначеного Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пунктом 6 частини першої статті 14 вказаного Закону встановлено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частинами першою та другою статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з частиною першою статті 20 зазначеного Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Частиною першою статті 22 вказаного Закону встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Відповідно до частини третьої зазначеної статті розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

З аналізу листа № 19/4-346вих-16 від 09.03.2016, яким позивачу було надано відповідь за результатами розгляду його запиту на отримання публічної інформації від 26.02.2016, судом встановлено, що позивачу не було надано інформацію про відшкодування витрат на відрядження заступника Генерального прокурора-керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_1, заступника Генерального прокурора України - прокурора Одеської області ОСОБА_3 та колишнього заступника Генерального прокурора України ОСОБА_2 в межах України та закордон, які відшкодовувались за рахунок Кабінету Міністрів України та приймаючої сторони, оскільки розпорядником відповідної інформації є Кабінет Міністрів України та організатори закордонних відряджень - приймаюча сторони.

Згідно з пунктом 4.2 розділу 4 Інструкції про організаційно-протокольне забезпечення заходів міжнародного співробітництва в органах прокуратури України затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 223 від 18.09.2015 фінансування витрат, пов'язаних із закордонним службовим відрядженням, здійснюється: Кабінетом Міністрів України - у частині валютних витрат (проживання, добові, побутове обслуговування, транспортні витрати тощо); прокуратурою, у якій працює особа, що виїздить у відрядження, та/або Генеральною прокуратурою України відповідно до порядку, встановленого для службових відряджень; приймаючою стороною, за винятком випадку, передбаченого підпунктом "а" пункту 4.1 цієї Інструкції; міжнародною організацією або її представництвом в Україні.

Пунктом 4.14 розділу 4 вказаної Інструкції встановлено, що працівники, відрядження яких фінансується за рахунок коштів Кабінету Міністрів України, повинні до початку відрядження отримати в підрозділі бухгалтерського обліку цієї установи валютні кошти, що видаються на підставі відповідного розпорядження за зверненням Генеральної прокуратури України. У разі необхідності одержати кошти можуть за відповідною довіреністю працівники управління міжнародно-правового співробітництва.

Відповідно до пункту 4.19 Інструкції про організаційно-протокольне забезпечення заходів міжнародного співробітництва в органах прокуратури України затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 223 від 18.09.2015 упродовж 3 робочих днів після повернення працівники, відрядження яких фінансувалося за рахунок коштів Кабінету Міністрів України, повинні особисто відзвітувати в підрозділі бухгалтерського обліку цієї установи за витрачені протягом поїздки валютні кошти відповідно до норм та порядку, встановлених актами Кабінету Міністрів та Міністерства фінансів України, які є чинними на час відрядження. Якщо відрядження фінансувалося з бюджету органів прокуратури, відряджені особи звітують упродовж зазначеного строку про витрати в цій частині в підрозділі бухгалтерського обліку органу прокуратури.

Таким чином, у випадку фінансування відряджень працівників прокуратури за рахунок коштів Кабінету Міністрів України та приймаючою стороною, у відповідача відсутні, як документи, що підтверджують витрати на відповідне відрядження, так і точні дані щодо понесених витрат.

В матеріалах справи наявна копія супровідного листа № 19/4-346виї.-16 від 09.03.2016 яким до Секретаріату Кабінету Міністрів України було направлено запит позивача від 26.02.2016 для розгляду в частині відшкодування витрат на відрядження керівного складу Генеральної прокуратури України.

При цьому, положеннями чинного законодавства на особу, яка отримала інформаційний запит, однак не є розпорядником відповідної інформації, у випадку якщо її розпорядником є особа, яка знаходиться за межами України не покладено обов'язок щодо вжиття заходів з метою отримання запитуваної інформації.

З аналізу листа № 19/4-346вих-16 від 09.03.2016, судом також встановлено, що інформація щодо витрат на відрядження заступника Генерального прокурора України ОСОБА_2, за зазначений позивачем в запиті від 26.02.2016 період, позивачу була надана та було запропоновано відповідно до положень статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" сплатити фактичні витрати пов'язані з копіюванням та друком документів з метою надання детальної інформації у вигляді підтверджуючих документів щодо розміру витрат на фінансування відряджень.

Також, судом встановлено, що з урахуванням святкових та вихідних днів, які відповідно до положень статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не підлягають врахуванню під час обчислення строку на надання відповіді на запит на інформацію, відсутні підстави для висновку про допущення відповідачем бездіяльності щодо надання відповідні на запит позивача на отримання публічної інформації від 26.02.2016.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов