Справа № 805/1434/17-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р. Справа №805/1434/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12:00

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., при секретарі Зикун Ю.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Донвуглересурси до Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначив те, що контролюючий орган, приймаючи податкове повідомлення-рішення, неправомірно зменшив розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2346004 грн., оскільки господарські операції позивача з ТОВ «Метінвестпроект» здійснювались у межах господарської діяльності, підтверджені необхідними первинними документами. Просив визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від 18 серпня 2016 року №.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що контролюючим органом встановлено обрив ланцюга постачання товарів введення в обіг яких не підтверджується фактом реального походження цих товарів у попередніх ланках ланцюга його продажу, а саме від продавців 2-ї ланки до покупців 3-ї ланки ТОВ «Метінвестпроект» та до покупця 4-ї ланки ТОВ «Донвуглересурси». Крім того, не виявляється можливим співставити дані податкової звітності з даними первинних бухгалтерських та інших документів ТОВ «Метінвестпроект» з метою документального підтвердження господарських відносин з огляду на те, що за даними ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві та даних АІС «Податковий блок» не знаходиться за його податковою адресою. З огляду на це відсутній факт реального здійснення господарської діяльності по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Метінвестпроект». Просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Донвуглересурси (, 84200, Донецька обл., місто Дружківка, вулиця Радченко, будинок 34Б) зареєстроване у якості юридичної особи виконавчим комітетом 22.11.2002.

28 липня 2016 року за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Донвуглересурси» з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначені податкових зобовязань і податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість за звітні періоди: з вересня по грудень 2015 року і з січня по лютий 2016 року з урахуванням виявленої недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, по взаємовідносинам з ТОВ «Метінвестпроект» за період з 01.09.2015 по 29.02.2016, по яким платником податків не надано пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідні декларації контролюючим органом складено акт №274/05-10-12/25121804.

З висновків вбачається, що перевіркою ТОВ «Донвуглересурси» по відображеним в обліку підприємства за період з 01.09.2015 по 29.02.2016 операціях придбання послуг з назвою «експедиторсько-логістичні послуги» по задекларованому контрагентами ланцюгу їх постачання від контрагента 3-ї ланки ТОВ «Метінвестпроект» встановлено обрив ланцюга постачання зазначених послуг, по яким відсутнє реальне (законне) джерело їх походження (відсутність в ланцюгу постачання фактичного виконавця послуг), внаслідок чого встановлено відсутність обєктів оподаткування, які підпадають під визначення пп.14.1.36, пп.14.1.185, п.14.1 ст. 14, б) п.185.1 ст.185, п.п. ж) п.186.3 ст. 186 Податкового кодексу України, по яким по покупцю ТОВ «Донвуглересурси» було сформовано податкові зобовязання: ТОВ «Метінвестпроект» в загальній сумі 2346004,43 грн., в т.ч. за вересень 2015 року 287407,30 грн., за жовтень 2015 року 384112,41 грн., за листопад 2015 року 394031,90 грн., за грудень 2015 року 543485,20 грн., за січень 2016 року 390338,46 грн., за лютий 2016 року 346629,16 грн. На порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «Донвуглересурси» завищено податковий кредит по податкових накладних ТОВ «Метінвестпроект» встьго в розмірі 2346004 грн., у т.ч. за вересень 2015 року 287407,30 грн., за жовтень 2015 року 384112,41 грн., за листопад 2015 року 394031,90 грн., за грудень 2015 року 543485,20 грн., за січень 2016 року 390338,46 грн., за лютий 2016 року 346629,15 грн., в результаті чого встановлено завищення відємного значення між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього у сумі 2346004 грн., у т.ч.: завищення в рядках 24 декларацій з податку на додану вартість за вересень 2015 року 287407 грн., за жовтень 2015 року 384112 грн., за листопад 2015 року у сумі 394032 грн., за грудень 2015 року 543485 грн., завищення у рядках 20 декларацій з податку на додану вартість за січень 2016 року 390339 грн., за лютий 2016 року 346629 грн.

18 серпня 2016 року на підставі вказаного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в сумі 2346004 грн., в т.ч. за вересень 2015 року у сумі 287407 грн., за жовтень 2015 року 384112 грн., листопад 2015 року 394032 грн., грудень 2015 року 543485 грн., січень 2016 року 390339 грн., лютий 2016 року 346629 грн.

25 листопада 2016 року Головним управлінням ДФС України у Донецькій області прийнято рішення про результати розгляду скарги№6789/10/05-99-10-01-12-1, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, скаргу без задоволення.

16 лютого 2017 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги №3142/6/99-09-11-01-02-25, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що 28 серпня 2015 року між замовником ТОВ «Донвуглересурси» та підрядником ТОВ «Метінвестпроект» укладено договір підряду №2808-п предметом якого є доручення експедиторсько-логістичних послуг певної господарської операції замовника, погодженої сторонами у відповідній специфікації.

Згідно умов договору замовник зобовязаний надати підряднику за відповідним актом вихідні дані, відомості, документи. Замовник повинен прийняти від підрядника виконані роботи по акту виконаних робіт, компенсувати необхідні витрати. Оплата робіт здійснюється замовником шляхом банківського переказу відповідних сум.

На виконання умов договору між сторонами складені специфікації щодо забезпечення супроводу господарських операцій замовника, акти виконаних робіт, що містяться в матеріалах справи.

28 грудня 2015 року між замовником ТОВ «Донвуглересурси» та підрядником ТОВ «Метінвестпроект» укладено договір підряду №2812-п предметом якого є доручення експедиторсько-логістичних послуг певної господарської операції замовника, погодженої сторонами у відповідній специфікації.

На виконання умов договору №2812-п від 28 грудня 2015 року між сторонами складені специфікації щодо забезпечення супроводу господарських операцій замовника, акти виконаних робіт, що містяться в матеріалах справи.

ТОВ «Метінвестпроект» виписані податкові накладні, а саме №13519 від 28.09.2015; №13520 від 28.09.2015; №14546 від 30.09.2015; №14547 від 30.09.2015; №2002 від 05.10.2015; №7503 від 16.10.2015; №10002 від 21.10.2015; №12527 від 26.10.2015; №11005 від 23.10.2015; №14004 від 29.10.2015; №14005 від 29.10.2015; №11018 від 23.11.2015; №11019 від 23.11.2015; №11020 від 23.11.2015; №11021 від 23.11.2015; №11017 від 23.11.2015; №14529 від 30.11.2015; №14530 від 30.11.2015; №14531 від 30.11.2015; №14532 від 30.11.2015; №1501 від 04.12.2015; №1502 від 04.12.2015; №15035 від 31.12.2015; №15029 від 31.12.2015; №15034 від 31.12.2015; №15032 від 31.12.2015; №15033 від 31.12.2015; №15036 від 31.12.2015; №15038 від 31.12.2015; №15030 від 31.12.2015; №15037 від 31.12.2015; №15031 від 31.12.2015; №13508 від 28.01.2016; №13510 від 28.01.2016; №13509 від 28.01.2016; №13511 від 28.01.2016; №15003 від 31.01.2016; №15002 від 31.01.2016; №15004 від 31.01.2016; №15005 від 31.01.2016; №4001 від 09.02.2016; №4002 від 09.02.2016; №14011 від 29.02.2016; №14013 від 29.02.2016; №14012 від 29.02.2016; №14016 від 29.02.2016; №14014 від 29.02.2016; №14017 від 29.02.2016; №14015 від 29.02.2016

Оплата за товар та послуги здійснена шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Метінвестпроект».

19 жовтня 2015 року, 20 листопада 2015 року, 18 грудня 2015 року, 18 січня 2016 року, 22 лютого 2016 року, 18 березня 206 року позивачем до контролюючого органу подані податкові декларації з податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий 2016 року відповідно. З розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів вбачається включення вказаних сум до податкового кредиту.

Згідно п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 17 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Пунктом 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При цьому, відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу їх покупця, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Крім цього, відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені у статті 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України встановлює, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За правилами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Крім того, засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Підпунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарські операції, як зазначено в пункті 5 статті 9 цього Закону, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до статті 11 Закону, на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність.

Згідно частини 1 статті 3 Закону № 996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Визначення терміну "первинний документ" наведено у статті 1 Закону №996-ХІV: первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 2 статті 9 даного Закону встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З положень чинного податкового законодавства випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги), є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

При цьому, нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись податковою інформацією ДПІ у Швченківському районі ГУ ДФС у м.Києві щодо відсутності за місцем реєстрації ТОВ «Торгоптінвест» як контрагента-продавця 2-ї ланки, неможливістю проведення зустрічних звірок з ТОВ «Метінвестпроект».

У податковому праві визначається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що порушення податкового законодавства контрагентом платника податків не може бути підставою для обмеження права покупця на податковий кредит за умови реальності господарської операції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, відповідачем не надано суду будь-яких доказів щодо існування судового рішення про визнання недійсними договорів підряду, укладених позивачем з контрагентом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 18.08.2016 №.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжного доручення № 489 від 01.03.2017 за подання адміністративного позову позивачем сплачено 35191,00 грн. судового збору.

У зв'язку з цим, на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 35191,00 грн.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Донвуглересурси до Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області від 18.08.2016 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Донвуглересурси судовий збір в сумі 35191 (тридцять пять тисяч сто девяносто одна) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 16 травня 2017 року. Повний текст постанови складено 18 травня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особами, які беруть участь у справі, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кошкош О.О.