Справа № 309/2345/16-а
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5176/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,
суддів - Курильця А. Р., Мікули О.І.,
з участю секретаря судового засідання Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року у справі № 309/2345/16-а за позовом ОСОБА_1 до Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язати відповідача призначити та здійснювати виплату пенсії на пільгових умовах згідно з статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з часу подання ним заяви про призначення пенсії, тобто з 17 грудня 2015 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він має право на отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, так як факт роботи в зоні відчуження у 1988 році не менше тридцяти днів підтверджується поданими ним документами.
Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, Хустське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області подало апеляційну скаргу на неї, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки, ним не представлено первинних документів про період перебування у зоні відчуження у 1988 році не менше 30 календарних днів.
Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце його проведення, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 29 грудня 1992 року Закарпатською обласною державною адміністрацією.
17 грудня 2015 року позивач звернувся до Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до протоколу № 11 засідання комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 11 травня 2016 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з посиланням на відсутність первинних документів, які б підтверджували період перебування позивача у зоні відчуження у 1988 році не менше тридцяти календарних днів.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що надані позивачем документи свідчать про наявність у позивача права на призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, зокрема, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості
Частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1988 році у зоні відчуження не менше 30 календарних днів - із зменшенням віку на 5 років.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).
Як видно з матеріалів справи, при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач подав наступні документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 , видане 29 грудня 1992 року Закарпатською обласною державною адміністрацією; довідку Приватного акціонерного товариства «Міжгірське автотранспортне підприємство 12138» від 30 листопада 2015 року № 184, за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питань від 09 березня 1988 року № 122, згідно з якою позивач з 18 листопада 1988 року по 18 грудня 1988 року був безпосередньо зайнятий на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173; довідку від 19 листопада 1992 року № 367, видану Київським автотранспортним підприємством 13027 щодо роботи позивача в зоні відчуження в період з 18 листопада 1988 року по 18 грудня 1988 року та виплачену заробітну плату; копію відомості Приватного акціонерного товариства «Міжгірське автотранспортне підприємство 12138» про нарахування заробітної плати за січень 1989 року, в якій в графі «Чорнобиль» зазначено про здійснення нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у сумі 765,97 крб.
Хустським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області 09 березня 2016 року було надіслано запит до Комунального підприємства «Київпастранс» про надання додаткової інформації, а саме, чи знаходився ОСОБА_1 у відрядженні в період з 18 листопада 1988 року по 18 грудня 1988 року, а також надання, у разі наявності, відомостей по нарахуванню доплати за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, маршрутних листів, відрядних посвідчень.
У відповідь на запит на адресу Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду Комунальне підприємство «Київпастранс» надіслало виписку із наказу від 21 листопада 1988 року №160, в якій зазначено: «водіїв та ремонтних робочих Закарпатського та Миколаївського АТП автомобільного транспорту, відряджених до м. Чорнобиль, тимчасово прийняти на роботу в 5-ту Чорнобильську колону в період з 18 листопад 1988 року по 18 грудня 1988 року ОСОБА_1 - водій 2 класу».
Також, позивачем надано суду довідку Автобусного парку № 87 Комунального підприємства «Київпастранс» від 15 червня 2016 року № 8, згідно з якою, документи за період 1986-1991 року знищено у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання.
З урахуванням вищенаведеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що подані позивачем документи підтверджують факт роботи позивача у зоні відчуження у 1988 році не менше 30 календарних днів і є достатніми для призначення пільгової пенсії згідно з статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Разом з тим, слід зазначити, що об`єктивна неможливість дослідження будь-яких інших документів не може бути підставою для відмови у задоволенні позову за обставин, коли право на пільгове зниження пенсійного віку підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.
Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення.
Постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року у справі № 309/2345/16-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула

Повний текст судового рішення виготовлено 22 травня 2017 року.