Справа № 645/4125/16-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 р. Справа № 645/4125/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.01.2017р. по справі № 645/4125/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

30.08.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському району м. Харкова (після реорганізації - Індустріальне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі - відповідач), в якому просила: визнати протиправним рішення відповідача від 17.08.2016 року №452 про відмову в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати; зобовязати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії державного службовця з дати набрання чинності Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/09/2670» з 4 березня 2011 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди в розмірі 26430,72 грн., зазначені у довідці від 15.08.2016 року 3215 із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2011 році у розмірі 82%.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.01.2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії пенсійного органу щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії державного службовця згідно заяви від 17.08.2016 року.

Зобовязано відповідача здійснити позивачу з 01.09.2016 року перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди, відповідно до довідки від 15.08.2016 року за №215 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Департаментом охорони здоров»я Харківської міської ради, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2011 році у розмірі 82%.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції, в цій частині прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з 2011 року перебуває на пенсійному обліку у відповідача як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

17.08.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою щодо включення в розрахунок пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про державну службу» сум матеріальної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 2329,94 грн, за 2010 рік у розмірі 2772,88 грн, за 2011 рік у розмірі 2443,19 грн, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2010 рік у розмірі 2772,88 грн, за 2011 рік у розмірі 2443,19 грн та грошової винагороди за вислугу років за 2010 рік у розмірі 2761,71 грн.

17.08.2016 року відповідач своїм рішенням №452 відмовив у задоволенні даної заяви.

Задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції було застосовано правову позицію Верховного Суду України, та зроблений висновок про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії є протиправними.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач під час розгляду заяви позивача для врахування в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії відповідачем не були враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 2329,94 грн, за 2010 рік у розмірі 2772,88 грн, за 2011 рік у розмірі 2443,19 грн, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2010 рік у розмірі 2772,88 грн, за 2011 рік у розмірі 2443,19 грн та грошової винагороди за вислугу років за 2010 рік у розмірі 2761,71 грн, які містяться у довідці №215 від 15.08.2016 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідач в своєму рішенні про відмову, каже про одноразовість вказаних виплат, та у звязку з цим не можливість врахування їх під час здійснення розрахунку пенсії позивача, та нездійснення з 01.06.2015 року призначення, та перерахунку пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VШ.

У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям, призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Частина 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» каже, що заробітна плата це винагорода, обчислена, які правила, у грошовому виразі, які за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону зазначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 наведеного вище Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

У відповідності до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальних величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляється страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

На підставі ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою, особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Надана до справи довідка №215 від 15.08.2016 року (аркуш справи 8) містить посилання на здійснення нарахування та сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на вказані позивачем у заяві видів матеріальної допомоги та грошової винагороди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року, від 03.06.2014 року у справі № 21-134а14.

Згідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позову, та зауважує на тому, що захист порушеного права позивача слід здійснити шляхом скасування рішення відповідача від 17.08.2016 року № 452, про що він просить у позовній заяві, а не шляхом визнання протиправними дій відповідача, оскільки відповідачем була розглянута заява позивача та вирішена шляхом прийняття рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дії відповідача слід скасувати з прийняттям в цій частині нового рішення про скасування оскаржуваного рішення відповідача.

В своїй апеляційній скарзі відповідач повторює позицію викладену в запереченнях на позов та не спростовує висновків суду.

Апеляційна скарга не містить доводів, що стали підставою для скасування судового рішення.

Згідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції керуючись приписами ч.1 ст.195 КАС України, вважає можливим вийти за межі доводів апеляційної скарги, та частково скасувати судове рішення.

Судом першої інстанції було зроблений висновок, який не відповідає обставинам справи, тому судове рішення підлягає скасування в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії пенсійного органу щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії державного службовця згідно заяви від 17.08.2016 року, та в цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити та скасувати рішення відповідача від 17.08.2016 року № 452 про відмову в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати.

В іншій частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова задовольнити частково.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.01.2017р. по справі № 645/4125/16-а скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця згідно заяви від 17.08.2016 року.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова від 17.08.2016 року № 452 про відмову в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати.

В іншій частині постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.01.2017 року по справі 645/4125/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлений 22.05.2017 р.