Справа № 162/255/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5259/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 27 березня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі (Далі - УПФУ) щодо відмови у здійсненні йому перерахунку пенсії з врахуванням 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 20 років та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності та проводити таку оплату в подальшому відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 03.02.2017 позов було задоволено повністю. Визнано протиправними дії УПФУ щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано відповідача провести такий перерахунок та виплату пенсії починаючи з 17.09.2016.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, УПФУ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що судом не було взято до уваги той факт, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким з 12.01.2005 було встановлено доплату за понаднормативний стаж шляхом збільшення розміру пенсії на 1 відсоток мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років для жінок. Крім того, в прикінцевих положеннях Закону встановлено, що дія статті поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності цим законом. Оскільки, позивачу перераховано пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і перерахунки пенсії проводилися згідно норм вказаного Закону, а тому і підвищення до пенсії за понаднормативний стаж здійснювалися відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років для жінок. Тому просить скасувати постанову Любешівського районного суду Волинської області від 03.02.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні його адміністративного позову.

В процесі апеляційного розгляду відповідач звернувся до Львівського апеляційного адміністративного суду з клопотанням про проведення процесуального правонаступництва Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, яке реорганізовано у Камінь-Каширське об'єднане управління пенсійного фонду України Волинської області.

З врахуванням наданих доказів реорганізації первинного позивача та положень ст. 55 КАС України, судом було проведено заміну сторони.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та віднесений до першої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію з 28.11.2003 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте із застосуванням пільги щодо зниження пенсійного віку, передбаченої ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач перебуває на обліку в УПФУ.

27.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до УПФУ із заявою щодо здійснення перерахунку розміру його пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте, листом УПФУ № 126/Л-01 від 10.03.2017 йому було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги щодо визначення розміру доплати до пенсії позивачеві, суд першої інстанції застосував положення ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язавши при цьому відповідача провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 17.09.2016.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Статтею 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як : чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно ч.2 ст.56, ст.57 цього Закону та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Крім цього, починаючи з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без врахування положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є неможливим і навпаки, застосування окремих положень Закону України» «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Прийняте судом першої інстанції судове рішення узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 07.07.2015 по справі № 21-727а15.

Із наведеного випливає, що суд першої інстанцій вірно застосував норми вищевказаних Законів, внаслідок чого дійшов правильного висновку про обґрунтованість та підставність заявлених позовних вимог.

Однак, при визначенні періоду часу, з якого позовні вимоги підлягають задоволенню, судом першої інстанції не враховано, що із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також про перерахунок пенсії, позивач звернувся до пенсійного органу лише 27.02.2017.

Згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою визначаються строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Із урахуванням наведеного, право на перерахунок пенсії у позивача виникло, починаючи з 27.02.2017.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно визначив дату, з якої слід здійснити перерахунок пенсії позивачу, при цьому порушив норми процесуального права, віднявши шість місяців від дня звернення до суду з даним позовом у відповідності до положень статті 99 КАС України.

З врахуванням проведеної судом заміни сторони, колегія суддів вважає, що саме управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області вчинило дії, які слід визнати протиправними, а зобов'язати вчинити дію слід його правонаступника Камінь-Каширське об'єднане управління пенсійного фонду України Волинської області.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області - задовольнити частково.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 27 березня 2017 року по справі № 162/255/17 скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Камінь-Каширське об'єднане управління пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку, починаючи з 27 лютого 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський
Повний текст постанови складено 22.05.2017.