Справа № 640/3557/17
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/3557/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними, скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому вона просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку розміру пенсії в розмірі 80% місячної (чинної) заробітної плати відповідно до ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року на підставі довідки Харківської районної державної адміністрації №4 від 07.02.2017 року про заробітну плату станом на 01.12.2015р.; скасувати рішення відповідача №23 від 13.02.2017 року щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку розміру пенсії згідно ЗУ «Про державну службу»; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, з розрахунку 80% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника держслужби згідно довідки Харківської районної державної адміністрації №4 від 07.02.2017 року про заробітну плату станом на 01.12.2015 року, починаючи з 01.12.2015 року; та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень відповідача витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. З лютого 2011 року позивач перебуває на обліку в УПФУ в Харківському районі Харківської області, а потім в Київському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком за нормами ЗУ «Про державну службу», виходячи із розміру 80% від чинної на той час заробітної плати відповідної посади. Згідно постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких НПА», якою затверджено нові схеми посадових окладів, на думку позивача, у неї виникло право на перерахунок пенсії з 01.12.2015 року. 07.02.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії з 01.12.2015 року у розмірі 80% суми заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець за відповідною посадою, з якої позивачу призначено пенсію як державному службовцю, надавши довідку Харківської районної державної адміністрації №4 від 07.02.2017 року про заробітну плату станом на 01.12.2015 року, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. 13.02.2017 року позивач отримала витяг з рішення УПФУ в Київському районі за №23 від 13.02.2017 року про відмову позивачу в перерахунку пенсії з 01.12.2015 року згідно ЗУ «Про державну службу». Позивач вважає дане рішення необгрунтованим, оскільки воно суперечить ст. 22 Конституції України та порушує її права.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та надала до суду письмові пояснення, в яких вказує, що відповідач повинен був керуватися Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, який діяв на час призначення пенсії за віком з 01.02.2011 року, а тому відмова відповідача є неправомірною.

Представник відповідача УПФУ у Київському районі м. Харкова в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що

законодавчо не закріплено проводити перерахунок спеціальних пенсій щоразу під час зростання заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки ЗУ «Про державну службу» ( в т.ч. ст. 37-1 зазначеного Закону) втратив чинність з моменту набуття ЗУ «Про державну службу» 10.12.2015 року, а саме з 01.05.2016 року, та в даному випадку має місце не звуження та обмеження права на пенсійне забезпечення даної категорії громадян,

а лише застосовується принцип дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акту пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акту, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом. А отже, за таких обставин не має правових підстав для перерахунку позивачу раніше призначеної пенсії за віком як державному службовцю. Також до суду була надіслана заява, в якій начальник управління просить замінити відповідача по справі УПФУ в Київському районі м. Харкова на належного відповідача Київське об'єднане УПФУ м. Харкова. Але, відповідно до ст. 52 КАС України, допустити заміну відповідача належним відповідачем суд може лише за згодою позивача, а згоди позивача на вказану заміну до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що з 01.02.2011 року позивачу була призначена пенсія згідно із Законом України «Про державну службу» в розмірі 80% заробітної плати.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця на підставі поданої нею довідки від 07.02.2017 року №4, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, виданої Харківською районною державною адміністрацією.

Однак, рішенням № 23 від 13.02.2017 року УПФУ в Київському районі м. Харкова, позивачеві відмовлено у такому перерахунку пенсії з посиланням на Закон №889-VIII, відповідно до якого з 01.05.2016 року скасовані законодавчі норми щодо перерахунку пенсій державним службовцям, а будь-які інші нормативні акти, в яких викладені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсій, а також умови затвердження форми довідки про заробітну плату для перерахунків пенсій державним службовцям КМУ не приймалися.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 43, 44,45,46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених нормами законодавства України.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування…

Згідно статті 37-1 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 01.02.2011 року.

Пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01.05.2016 року було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року.

10.12.2015 року прийнято Закон України "Про державну службу" № 889-VIII, який набув чинності 01.05.2016 року.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не передбачено підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що позивач із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова 07.02.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016р., тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У відповідності до ч.5 ст.37 Закону України "Про державну службу" визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 р. "Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії" (зі змінами та доповненнями). На момент звернення позивача з заявою про проведення перерахунку пенсії вказана постанова № 865 є чинною з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 1093 від 09 грудня 2015 р.

Законом України від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни до статті 37-1 Закону України "Про державну службу", що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, які набрали чинності.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 р. №1013 (тією ж, і якою встановлено нові розміри посадових окладів) внесено зміни до постанови КМ України від 31 травня 2000 р. №865, а саме, виключено п. 4, яким визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Також даною постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013, на яку посилається позивач в своєму позові, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з грудня 2015 року чинним законодавством України не визначено обсяг суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій,

призначених відповідно до Закону України "Про державну службу".

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не приймався.

Разом з цим, Конституційний Суд України у п.2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України ( 384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на те, що Закон №76-VIII (яким скасовано саме право на перерахунок пенсій) є чинним і підлягає до виконання, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним такий не визнавався, беручи до уваги позицію Конституційного Суду України викладену у рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011 та рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, позиції Європейського суду з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014р., посилання позивача на звуження його прав та соціальних гарантій з посиланням на положення ст.22 Конституції України, є помилковим.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

З системного аналізу наведених правових норм слідує, що обов'язок надання територіальному органу Пенсійного фонду необхідних документів для перерахунку пенсії покладається на особу, яка звертається за перерахунком пенсії.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015 , а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії, суд не вбачає.

При цьому, слід зазначити, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови №865 у редакціях, чинних на момент призначення їй пенсії, з огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 6-14, 71, 72, 99-100, 122, 159-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними, скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Суддя: