Справа № 607/15077/16-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 р. Справа № 876/3826/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області, третя особа - ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа - ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про визнання дій відповідача по факту відмови у призначенні пенсії та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу першого звернення, а саме з 04.09.2015 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вона працювала з 11.07.1083 року і працює по даний час у ВАТ «ТО «Текстерно» на посаді ткача, тобто має стаж більше 32 років, однак відповідач невірно обраховує її трудовий стаж, не враховуючи час перебування в декретній відпусті, лікарняних та відпустках, що вважає незаконним.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту є статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 3обов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту є статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії - 22 листопада 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Тернопільське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1, вона за період з 11.07.1983 року по даний час працювала в Тернопільський бавовняно-прядильний комбінат, який відповідально до наказу ФДМУ № 39-АТ від 23.04.1996р. перейменовано у ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно».

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ВАТ «ТО «Текстерно» від 26 серпня 2015 року за №3, ОСОБА_1 працювала повний робочий день ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» за період з 11.07.1983 року по 31.07.2015 року, виконувала роботи по обслуговуванню ткацьких верстатів в бавовняному виробництві за професією ткач, що передбачена списком виробництв і професій відповідно до Постанови КМУ від 27.12.2006 року за період із 11.07.1983 року по 31.07.2015 року становить 14 років 7 місяців 19 днів.

Як вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року дочка ОСОБА_3 (а.с.27-28).

Так, 22.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України у місті Тернополі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії управління пенсійного фонду України в місті Тернополі для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яке оформлене протоколом №62 від 03 грудня 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії. Рішення обґрунтовано тим, що відповідно до пільгової довідки №3 від 26.08.2015 року, спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, які дають право на призначення пенсії, як робітниці текстильного виробництва за період з 11.07.1983 року по 31.07.2015 року становить 14 років 07 місяців 19 днів, а тому в заявниці на момент звернення не було необхідного стажу для призначення пенсії.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми але не довше ніж до досягнення кожною дитиною трьохрічного віку.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Разом з тим, до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті; тобто після досягнення ними, зокрема 50 років 6 місяців - жінок, які народилися з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Відповідно до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992р. №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" із наступними змінами, професія ткача включена до вказаного списку.

Статтею181 КЗпП України визначено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати ( частина третя та шоста ст.179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.

Відтак, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2017 року у справі №607/15077/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17.05.2017 року