Справа № 2-а-2019/11/1470
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2011 р.Справа № 2-а-2019/11/1470

Категорія: 9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Мавродієва М.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2011 року по адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.07.2010 року № НОМЕР_1,

встановила:

Позивач ФОП ОСОБА_5 17.03.2011 року звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.07.2010 №.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Положення про ведення. касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 (надалі - Положення №637) не стосується фізичних осіб-підприємців, а лише підприємств (юридичних осіб); норми Положення №637, в частині регулювання касових операцій у фізичної особи-підприємця є незаконними, оскільки в ст. 33 Закону України «Про банки та банківську діяльність»Національний банк України не має повноважень на таке регулювання; приписи п.п.2.2 та 2.6 Положення №637 визначають обов'язок щоденного оприбуткування готівкових коштів, в той час, як розрахунки з позивачем здійснювались виключно у безготівковій формі.

Відповідач проти позову заперечив, вказуючи на те, що на підставі п.1.1 Положення №637 його дія поширюється й на підприємців, а п.2.6 Положення №637 визначає обов'язок своєчасного та повного оприбуткування готівки, що надходить до кас.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи викладені в позові та запереченнях.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2011 року позов було задоволено частково.

Скасовано рішення Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції від

14.07.2010 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі

37965,0 грн.

В решті позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі Снігурівська МДПІ, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання щодо скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_5 в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Снігурівською МДПІ в період з 02.07.2010 року про 14.07.2010 року було проведено виїзну планову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2007 року по 31.03.2010 року. За результатами перевірки було складено акт №60/23/31843955 від 18.01.2011 року (а.с.62-108).

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення №/0 від 28.01.2011 року, яким позивачу зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податковим на прибуток в розмірі 185552,0 гривень (а.с.113) та №/0 від 28.01.2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на суму 11636,0 гривень, у т.ч. за основним платежем на суму 9309,0 гривень, за штрафними санкціями на суму 2327,0 гривень (а.с. 115).

Позивач не погодившись з оскаржуваними рішеннями звернувся до податкових органів в порядку адміністративного оскарження. Позивач подав заперечення на акт перевірки (а.с.109,110), з яких вказував на самостійне виявлення помилки при проведенні попередньої перевірки та коригування валового доходу у податковій декларації з податку на прибуток за 2009 рік. Вказані заперечення були залишені відповідачем без задоволення (а.с.111,112), що стало підставою звернення позивача до суду.

В обґрунтування свого висновку про порушення позивачем приписів п.п.2.2 абз.2, п.п.2.6 абз.1 п.2 Положення №637 податкова інспекція у акті зазначила, що протягом періоду, що перевірявся, встановлені випадки проведення позивачем готівкових розрахунків, без оприбуткування в книзі обліку доходів та витрат, а саме:

21.07.2008 платіжним дорученням №27 отримано від Березнегуватського райавтодору 1500,0 гривень за паливно-мастильні матеріали, згідно рахунку №15 від 21.07.2008;

25.12.2008 платіжним дорученням №31 отримано від Березнегуватського райавтодору 2400,0 гривень за паливно-мастильні матеріали, згідно рахунку №124 від 11.12.2008;

12.01.2009 отримано від Березнегуватського райавтодору 250,0 гривень за запчастини;

21.01.2009 отримано від Березнегуватського райавтодору 300,0 гривень за запчастини;

20.03.2009 платіжним дорученням №23 отримано від Березнегуватського райавтодору 800,0 гривень за паливно-мастильні матеріали;

18.06.2009 платіжним дорученням №21 отримано від Березнегуватського райавтодору 1200,0 гривень за паливно-мастильні матеріали;

09.09.2009 платіжним дорученням №13 отримано від Березнегуватського райавтодору 1261,0 гривень за паливно-мастильні матеріали;

22.09.2009 по видатковому касовому ордеру №531 отримано від СТОВ ім..Шевченко 432,0 гривень за шиномонтаж.

Загальна сума неоприбуткованої готівки у книзі обліку доходів та витрат становить 8143,0 гривень, у т.ч. по періодах січень-грудень 2008 року - 3900,0 гривень, січень-грудень 2009 року - 4243,0 гривень.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій (а.с. 33), на підставі п.1 абз.2 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм по регулюванню та обігу готівки»від 12.06.1995 року №436/95 (надалі - Указ №436/95), до позивача застосовані штрафні санкції у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми готівки, що становить 40715,0 гривень (8143,0x5).

Згідно абз.2 п.2.2 п.2 Положення №637, підприємці здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до абз.1 п.п.2.6 п.2 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватись.

Згідно абз. 2 п. 1 Указу №436/95, за неонрибуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З аналізу вказаних норм вбачається, що порушенням абз.1 п.п.2.6 п.2 Положення №637, за яке має були застосована штрафна санкція згідно абз.2 п.1 Указу №436/95, є неоприбуткування ї або неповне оприбуткування суб'єктом підприємницької діяльності саме готівкових коштів.

Визначення термінів «готівка», «готівкова виручка»та «готівкові розрахунки»наведено у п.1.2 Положення №637. Так, під готівкою (готівковими коштами) розуміються грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі обігові, пам'ятні та ювілейні монети, які є дійсними платіжними засобами. Готівковою виручкою (виручкою) є сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження, а під готівковими розрахунками слід розуміти платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

Відповідно до п.1.7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, затвердженого наказом ДПА України №326 від 11.06.2004 року (надалі - Порядок №326), факти виявлених порушень податкового та валютного законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко. обєктивно та в повній мірі, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані за обліком та підтверджують наявність зазначених фактів.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунки Березнегуватського райавтодору з позивачем за паливно-мастильні матеріали на загальну суму 7161,0 гривень (по пл. доруч. №27 від 21.07.2008 року на суму 1500,0 гривень; пл. доруч. №31 від 25.12.2008 року на суму 2400,0 гривень; пл. доруч. №23 від 20.03.2009 року на суму 800,0 гривень; пл. доруч. №21 від 18.06.2009 року на суму 1200,0 гривень; пл. доруч. №13 від 09.09.2009 року на суму 1261,0 гривень) здійснювались виключно у безготівковій формі, що підтверджується довідкою Березнегуватського райавтодору (а.с.81); наданими самим відповідачем, копіями вищевказаних платіжних доручень (а.с.91-95); довідкою філії Державного ощадного банку України (а.с.78) та витягом з банківського рахунку позивача (а.с.79).

Посилання інспектора Хохлової Н.А. на те, що кошти дійсно надійшли на рахунок позивача, але в подальшому були ним зняті з рахунку та не оприбутковані у касі, що і стало підставою для висновку про порушення абз. 1 п.п.2.6 п.2 Положення №637, правильно не були прийняті до уваги судом, оскільки вказані факти у акті перевірки не зафіксовані, посилання на докази, що їх підтверджують, відсутні, тому ці обставини не можуть бути предметом дослідження по даній справі.

Стосовно отримання позивачем від СТОВ ім.Т.Г.Шевченко 432,0 гривень по видатковому касовому ордеру №531 від 22.09.2009 року за шиномонтаж, відповідачем в якості доказу отримання позивачем та неоприбуткування вказаних готівкових коштів надано товарний чек від 22.09.2009 року (а.с.82). Суд вважає, що даний документ не є належним доказом здійснення між позивачем та СТОВ ім.Т.Г.Шевченко готівкових розрахунків, оскільки свідчить лише про надання послуг, а не їх оплату. Крім того, з довідки СТОВ ім.Т.Г.Шевченко вбачається, що по видатковому касовому ордеру №531 від 22.09.2009 року, кошти ПП ОСОБА_5 не виплачувались (а.с.81). Інспектором у судовому засіданні підтверджено, що видаткового касового ордеру №531 від 22.09.2009 року вона при перевірці не бачила.

Враховуючи викладене, суд 1-ї інстанції дійшов вірного висновку, що рішення відповідача № від 14.07.2010 року, в частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 37965,0 гривень (7161,0 + 432,0) х 5), є протиправним, тому в цій частині підлягає скасуванню.

Також суд 1-ї інстанції вірно зазначив, що підстав для скасування решти штрафних санкцій у сумі 2750,0 гривень не вбачається, оскільки матеріали справи свідчать про отримання позивачем 12.01.2009 року від Березнегуватського райавтодору 250,0 гривень та 21.01.2009 року ще 300,0 гривень за запчастини, саме у готівковій формі (а.с. 83-86); їх неоприбуткування зафіксовано в акті перевірки та доказів. Які б спростували це твердження позивачем суду не надано.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни вказаної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та висновків суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2011 року по адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Снігурівської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.07.2010 року № залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий:/підпис/ОСОБА_1
Суддя:/підпис/ОСОБА_2
Суддя:/підпис/ОСОБА_3