Справа № 821/241/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/241/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

29 лютого 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії., а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання нікчемним, із застосуванням наслідків нікчемності Договору банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США №020-21061-230215 від 23 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо невключення ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок ФГВФО, та зобов'язати його подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач визнав договір банківського вкладу з позивачем нікчемним та не включив позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду, що призвело до порушення її права на отримання коштів. Вказане рішення позивач вважає протиправним, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представники відповідача та третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надали до суду письмові заперечення на позов, у яких просять відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що всі дії вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, зі змісту вказаних заперечень вбачається, що комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк" було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів, що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між Банком та фізичними особами-клієнтами після 16.01.2015 р. включно. Дії певних клієнтів щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в АТ "Дельта Банк", були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом, в поєднанні з незадовільним станом платіжної дисципліни АТ "Дельта Банк" для останніх існували ризики незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації Банку та реалізації його майна. Вказані особи ініціювали перерахування з власних поточних та вкладних рахунків на вклади (депозити) певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, який є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціатору переказу та/або отримувачу переказу. Зазначені операції з перерахування грошових коштів були здійснені в період дії постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 р. "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних", згідно якої Банк віднесено до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. Як зазначено в рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015 р.) керівників структурних підрозділів було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вищезазначеною постановою лише 15.01.2015 р., а тому перевірка здійснена щодо договорів укладених з 16.01.2015 р.

Крім того, представник Уповноваженої особи Фонду вважає, що перерахування коштів на депозитний валютний рахунок іншою особою суперечить умовам договору банківського вкладу, вимогам Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 р. № 174, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній га іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 р. № 492, Порядку надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України, затвердженого постановою Правління НБУ від 16.09.2013 р. № 365, Правилам банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк". Також зазначає, що внаслідок визнання договору банківського вкладу між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" нікчемним, перераховані ОСОБА_4 на депозитний рахунок позивача кошти, були повернуті на рахунок ОСОБА_4 В свою чергу ОСОБА_4 подав кредиторську вимогу до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання його кредитором АТ "Дельта Банк" за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між ним та АТ "Дельта Банк", та за іншими видами заборгованості у сумі всіх належних йому коштів. У зв'язку з цим ОСОБА_4 включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк". На підставі викладеного представники відповідача та третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вважають, що позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Представник позивача 18 травня 2017 року подав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи №821/241/16 в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 18 травня 2017 року подав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи №821/241/16 в порядку письмового провадження.

Третя особа - публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" явку уповноваженого представника в судове не забезпечило, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлене належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення 10 травня 2017 року поштового відправлення №850.

Третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб явку уповноваженого представника в судове не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення 10 травня 2017 року поштового відправлення №746.

Ухвалою суду від 16 травня 2017 року подальший розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 23.02.2015 р. між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено договір № 020-21061-230215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США (далі - договір), предметом якого є розміщення вкладу в сумі 6700 доларів США, на строк до 25.03.2015 р. із виплатою відсотків, а також відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_2. Відповідно до п.1.8 договору зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього договору.

23.02.2015 р. між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 020-21061-230215 від 23.02.2015 р., відповідно до якого сторони домовились викласти п.1.8 договору в наступній редакції: "Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений".

З матеріалів справи вбачається, що на депозитний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 перераховано кошти в сумі 6700 доларів США з поточного рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_3, що підтверджується платіжним дорученням від 23.02.2015 р. № 5 та виписками по особовим рахункам.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 прийнято рішення про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

За наслідками засідання комісії перевірки правочинів за вкладними операціями ПАТ "Дельта Банк", оформленого протоколом від 15.09.2015 р., та відповідно до наказу відповідача від 16.09.2015 року № 813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, за якими здійснено перерахування коштів на вклади як третім особам, так і власникам депозитних рахунків з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

23.09.2015 р. позивачу направлено повідомлення № 8821/1641 про нікчемність вищенаведеного договору банківського вкладу.

Згідно з інформацією, опублікованою на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 02.10.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року.

Також 02.10.2015 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Позивач оскаржує рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемними правочинів - договорів банківських вкладів, укладених між позивачами та ПАТ "Дельта Банк", оскільки цими рішенням протиправно порушується її право на відшкодування вкладу.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено зміст понять "вклад" та "вкладник". Зокрема, вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Також, в ч.2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та п.8 розділу I Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 р., визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п.4 розділу III Положення № 14).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.6 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Дельта Банк" постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 р. № 692/БТ віднесений до категорії проблемних строком на 180 днів із встановленням ряду обмежень в його діяльності, в тому числі, не допущення проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Отже, саме з 30.10.2014 р. ПАТ "Дельта Банк" було заборонено укладати депозитні договори з фізичними особами. Однак, незважаючи на заборону, 23 лютого 2015 року ПАТ "Дельта Банк" було укладено депозитний договорів №020-21061-230215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" з ОСОБА_1, що в свою чергу є порушенням постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 р. № 692/БТ, яка є обов'язкова до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

Згідно ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Відповідно п.1 ч.4 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Таким чином, беручи до уваги те, що спірний договір №020-15 від 23 лютого 2015 року. був укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 р. № 692/БТ, яка була обов'язкова до виконання, суд приходить до висновку про нікчемність даного правочину, через що дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" щодо застосування наслідків нікчемності укладених договорів є правомірними.

Статтею 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним (ч.2 ст.1059 ЦК України).

Суд зазначає, що 23.02.2015 року ОСОБА_4 з поточного рахунку № НОМЕР_3 на депозитний рахунок НОМЕР_4, відкритий на ОСОБА_1, було перераховано 6700 доларів США. Тобто, на рахунок позивача були перераховані кошти в сумі по 6700 доларів США, що підтверджується відповідним платіжним дорученням та випискою по особовому рахунку, а отже це призвело до дій, спрямованих на отримання переваги клієнта на отримання коштів перед іншими кредиторами Банку.

Відповідно до п.п.1.6, 1.8 договору банківського вкладу №020-21061-230215 Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладення Сторонами цього Договору.

Згідно п.п.5.5, 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк", які відповідно до договору банківського вкладу №020-21061-230215 від 23.02.2015 року є обов'язковими для застосування у правовідносинах між вкладником та банком, в тому числі з приводу розміщення вкладу, зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або депозитного рахунку, або готівкою через касу банку чи відділення "Укрпошти", зарахування на вкладний рахунок грошових сум від третьої особи не допускається.

Приписами ч.1 ст.1062 ЦК України передбачено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Як вже зазначалося, п.1.8 договору № 020-21061-2302015 від 23.02.2015 р., укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1, не передбачено зарахування коштів на депозитний рахунок ОСОБА_1 від іншої особи.

Стосовно нікчемності договору банківського вкладу, суд зазначає наступне.

23 лютого 2015 року до договору № 020-21061-2302015 від 23.02.2015 р банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" було укладено додатковуі угоду № 1, відповідно до яких п.1.8 ст.1 договору викладено в наступній редакції: "1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становить суму вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений".

Стосовно даної додаткової угоди суд зазначає, що її було укладено банком всупереч чинному законодавству та низці обмежень, які діяли в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014р. "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних" і існуючих Правил банківського обслуговування фізичних осіб (затверджені рішенням Ради Директорів АТ "Дельта Банк", протокол № 14 від 20.03.2013 р. і № 1 від 14.01.2015 р.).

Так, згідно п.2.1 Правил від 14.01.2015 р., останні є системою затверджених і оприлюднених норм, які встановлюють порядок та умови надання АТ "Дельта Банк" банківських послуг фізичним особам, пов'язаних зокрема із відкриттям та обслуговуванням поточних рахунків, відкриттям та обслуговуванням вкладних (депозитних) рахунків та прийняттям від фізичних осіб грошових коштів, що становлять суми вкладів (депозитів).

Відповідно до п.2.3 Правил, здійснюючи укладання Договору з Банком, клієнт такими своїми діями здійснює повне та беззаперечне приєднання до цих Правил, тобто повністю приймає положення цих Правил для застосування у своїх взаємовідносинах з Банком.

Згідно п.18.8 Правил від 14.01.2015 р. укладання Договору з Банком Клієнт підтверджує отримання примірника такого Договору та цих Правил, а п.п.2.6, 2.7 Правил передбачено, що Клієнт, уклавши з Банком відповідний Договір, підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну та остаточну згоду з цими Правилами.

У разі ж виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення цих Правил мають пріоритетну силу і застосовуються Сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до Договору, якщо в конкретному Договорі сторони не прямо не передбачили протилежне.

Як вже зазначалося, згідно п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк" зарахування на вкладний рахунок грошових сум від третьої особи не допускається.

Отже, приймаючи до уваги вищезазначені обставини та норми діючого у цій сфері законодавства, суд вважає, що вказана вище додаткова угода була укладена з позивачем всупереч діючим внутрішнім документам банку та чинному законодавству України.

Відповідно до банківської виписки руху коштів по поточному рахунку вкладника ОСОБА_4, останній 23.02.2015 р. перерахував зі свого поточного рахунку на рахунок позивача та інших осіб кошти виключно в сумах, що не перевищують гарантовану Фондом - еквівалент 200000 грн.

Тобто, в даному випадку вкладником ОСОБА_4 (ініціатор переводів) фактично було "розбито" свій рахунок з метою штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів в межах гарантійного розміру 200000 грн. за рахунок держави, шляхом перерахування означених коштів на рахунки третіх осіб, що, в свою чергу, надає власнику "великого" вкладу можливість, шляхом його "дроблення", повністю отримати всю гарантовану Фондом суму. Після такої "фінансової операції" особа, на рахунок якої надійшла така грошова сума фактично "набула гарантоване право" отримати кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а власник значного депозиту, в свою чергу, отримав значну перевагу в порівнянні з іншими кредиторами.

Крім того, приписами п.10.19 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній валютах № 492 від 12.11.2013 р. встановлено, що на вкладний (депозитний) рахунок зараховуються, зокрема, кошти в іноземній валюті, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи, якщо це передбачено договором банківського вкладу. Тобто, законодавець визначає можливість здійснення такого зарахування виключно на індивідуальних умовах, що викладені в договорі.

В той же час п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк" передбачено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається. Проте, як вже вказувалося вище, фактично ж кошти вносилися саме 3-ю особою, що, в свою чергу, є порушенням умов договору та Правил.

Порядок залучення вкладів банками України від фізичних осіб врегульований Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 р. № 174 (далі - Інструкція № 174) та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492 (далі - Інструкція № 492).

Положення ж Інструкції № 492, дозволяють відкривати вкладний (депозитний) рахунок на користь 3-ї особи шляхом укладення договору банківського вкладу, але в такому випадку договір банківського вкладу укладається саме з такою фізичною особою про відкриття вкладного (депозитного) рахунку на користь 3-ої особи (п.10.7-10.8 Інструкції).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, жодних умов щодо можливості зарахування коштів з рахунку 3-ї особи спірний договір банківського вкладу не містить.

Отже, ОСОБА_1, підписавши додаткову угоду №1 від 23 лютого 2015 року до договору №020-21061-2302115 від 23 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, отримала переваги в порівняні з іншими вкладниками, адже отримає грошові кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не вносили особисто, а законодавством не передбачено перерахування іноземної валюти з поточного рахунку однієї особи на вкладний (депозитний) рахунок іншої особи, якщо таке не передбачене договором між вкладником та банком (тобто така умова не є стандартною, а надавалася тільки окремим вкладникам).

Згідно п.7 ч.3 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Керуючись положеннями ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Комісією були затверджені результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У зв'язку з викладеними обставинами, 16.09.2015 р. Уповноваженою особою Фонду видано наказ № 813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціям".

Відповідно до цього наказу, до договору №020-21061-230215 від 23 лютого 2015 року було застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та перелік яких наведено в додатку № 1 до цього наказу.

Суд вважає, що доводи викладені в позовній заяві є необґрунтованими, оскільки договір вкладу, на який посилається позивач, є нікчемним, а тому банком правомірно застосовано наслідки нікчемності до цього договору.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка висловлена, зокрема, в ухвалі від 28.01.2016 р. по справі № К/800/40534/15, та судовою практикою Одеського апеляційного адміністративного суду (постанови від 15.03.2017 р. по справі № 821/3606/15-а, від 05.07.2016 р. по справі № 821/165/16, від 15.06.2016 р. по справі № 821/143/16, від 02.11.2016 р. по справі № 821/3748/15-а, від 07.12.2016 р. по справі № 821/3607/15-а, від 07.12.2016 р. по справі № 821/3779/15-а, від 25.05.2016 р. по справі № 821/3449/15-а, від 14.06.2016 р. по справі № 821/3612/15-а, від 14.06.2016 р. по справі № 821/3561/15-а, від 16.03.2016 р. по справі № 821/3494/15-а, від 16.03.2016 р. по справі № 821/3665/15-а, від 23.06.2016 р. по справі № 821/3552/15-а, від 14.06.2016 р. по справі № 821/3559/15-а, від 14.06.2016 р. по справі № 821/3605/15-а, від 25.05.2016 р. по справі № 821/3562/15-а, від 05.07.2016 р. по справі № 821/3457/15-а, від 25.05.2016 р. по справі № 821/3613/15-а, від 30.03.2016 р. по справі № 821/3600/15-а).

При цьому суд зазначає, що на рахунку позивача на момент розгляду справи відсутні грошові кошти в розмірі 6700 доларів США, які через застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу № 020-21061-230215 від 23 лютого 2015 року були повернуті 17.09.2015 р. на рахунок № НОМЕР_3 належний ОСОБА_4

В той же час ОСОБА_4 подав кредиторську вимогу до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання його кредитором АТ "Дельта Банк" за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між ним та АТ "Дельта Банк", та за іншими видами заборгованості у сумі всіх належних йому коштів.

Представник відповідача надав суду витяг з Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Дельта Банк" стосовно ОСОБА_4, за яким акцептована сума становить 714485,50 грн., з них на рахунку № НОМЕР_3 - 552883,35 грн. (26136,97 доларів США).

Тобто грошові кошти, які позивач просить відшкодувати за договором банківського вкладу № 020-21061-230215 від 23 лютого 2015 року, вже включено до акцептованих вимог кредитора ОСОБА_4, а повторне відшкодування однієї і тієї ж суми грошових коштів є неприпустимим.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що «відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом».

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстав для висновку про правомірність дій відповідача.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 128, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 9.4.