Справа № 221/1063/17
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року

Волноваський районний суд, Донецької області

У складі головуючого: судді - Мохова Є.І.

При секретареві - Брідні О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха адміністративний позов ОСОБА_4 до Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення грошових коштів з тимчасової втрати працездатності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 14.03.2017 року звернулася до суду з адміністративним позовом і свої доводи мотивує тим, що вона, з 12.12.2011 р. по теперішній час перебуває у трудових відносинах з Господарським судом Донецької області на посаді інспектора 2-ої категорії. Зараз перебуває у декретній відпустці. У зв'язку з втратою первинних документів Господарським судом Донецької області їй не проводилась виплата допомоги з тимчасової непрацездатності у період з 04.06.2014 р. по 07.10.2014 р.

Згідно з існуючим порядком, ця допомога виплачується безпосередньо роботодавцем за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Оригінал лікарняного листа був переданий нею до бухгалтерії Господарського суду Донецької області. Утім, належна їй допомога не була виплачена оскільки на той час Господарський суд Донецької області переїхав до АДРЕСА_1, а також органи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності покинули території Донецької та Луганської областей, які були не підконтрольні Україні, у зв'язку з чим зазначений лікарняний лист залишився не оплачений.

Таким чином, у відповідності із діючим законодавством України направити до відповідального органу соцстраху заявку - розрахунок на виплату грошових коштів у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності, вона не має можливості. За захистом своїх порушених прав вона зверталася до відповідача, але досі відповідач не вчинили дій, спрямованих на виплату їй допомоги по вагітності та пологам.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено За страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг як допомога по вагітності та пологах;

Згідно ч. 1 ст. 25 вказаного Закону допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 до пологів та 90 після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240 (далі по тексту Закон № 2240), Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 року № 26 (далі по тексту Порядок).

Відповідно до ч.І ст.21 Закону №2240, фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Відповідно до п.2 Порядку, фінансування страхувальників - роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними. міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду (далі - робочі органи Фонду).

Підставою для фінансування страхувальників-роботодавців робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить Інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Згідно з п.6 Порядку, заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду.

Відповідно до п.7 Порядку, при опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 8 Порядку, робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Позивачем були подані за місцем обліку до м. Донецька Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяви-розрахунки за червень - жовтень 2014 року на суму 7500 грн. Перебування нею на лікарняному підтверджується епікризом № 431 та довідкою з місця роботи, з якої видно, що вона дійсно перебувала на лікарняному і що їй не проводилась виплата допомоги з тимчасової непрацездатності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

У відповідності з Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень слід перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з виконанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Представник відповідача Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення ФСС з тимчасової втрати працездатності Величко О.В. в судове засідання не з'явилася, надіслала письмові заперечення в яких просила розглянути справу без її участі і відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в запереченнях посилалася на те, що вважають позов ОСОБА_4 безпідставним, необґрунтованим та таким, що не може бути задоволений з наступних підстав.

По-перше, у позовній заяві ОСОБА_4 повідомляє, що з 12.12.2011 по теперішній час перебуває у трудових відносинах з Господарським судом Донецької області. З 04.06.2014 по 07.10.2014 Позивачка перебувала у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами. Оригінал листка непрацездатності передала до бухгалтерії Господарського суду Донецької області, однак у зв'язку з його переміщенням з міста Донецька до міста Харкова, листок непрацездатності залишився не оплаченим і є втраченим.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 № 2240-ІІІ (далі Закон № 2240), що діяв на момент настання страхового випадку, матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

У разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації матеріальне забезпечення за страховими випадками, які настали до їх ліквідації (реорганізації), виплачується застрахованим особам їх правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - виконавчою дирекцією відділення Фонду за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника.

Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке затверджується правлінням Фонду.

Пунктом 1, 2 частини 1 статті 34 Законом № 2240 встановлено, що за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною) (статті 35, 37 цього Закону); 2) допомога по вагітності та пологах (статті 38, 39 цього Закону).

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону №2240 допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати; застрахованим особам, зазначеним у частинах другій та третій статті 6 цього Закону, - протягом десяти днів після призначення допомоги.

Аналогічні норми містить Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105- XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що діє з 01.01.2015 по цей час.

Згідно Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 N26 (далі Порядок № 26) у разі виникнення страхового випадку із застрахованою особою на підставі поданих документів, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства з урахуванням вимог Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі.

На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник-роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок.

Порядком № 26 встановлено, що підставою для фінансування страхувальників-роботодавців робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

У зв'язку з вищевикладеним, допомога по тимчасовій непрацездатності повинна призначатися та виплачуватися Роботодавцем - Господарським судом Донецької області, з яким Позивач перебуває у трудових відносинах.

Також вказують, що Господарський суд Донецької області перебуває на обліку як Страхувальник у Західній міжрайонній виконавчій дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Отже, отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам.

У позовній заяві ОСОБА_4 стверджує, що нею були подані за місцем обліку до м. Донецька Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяви-розрахунки за червень- жовтень 2014 року, що не відповідає дійсності та суперечить Закону № 2240, № 1105 та Порядку № 26.

По-друге, свою тимчасову непрацездатність Позивач підтверджує епікризом та довідкою з місця роботи про невиплату допомоги з тимчасової непрацездатності. Однак, відповідно до частини 1 статті 51 Закону № 2240, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Згідно п.1.14 «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року № 455, у разі втрати листка непрацездатності за рішенням ЛКК лікувально-профілактичного закладу, в якому його видано, видається новий листок непрацездатності з позначкою "дублікат" на підставі довідки з місця роботи про те, що за період тимчасової непрацездатності виплата допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю не здійснювалась.

Згідно п. 1 ч. 2 ст.29 ЗУ № 2240 застраховані особи зобов'язані надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги відповідно до цього Закону.

Отже, для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності.

У зв'язку з втратою листка непрацездатності, Позивач має право отримати його дублікат для подальшого пред'явлення за місцем роботи для нарахування та призначення матеріального забезпечення.

По-третє, виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду є робочим органом Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та діє на підставі Положення про виконавчі дирекції відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 08.10.2013 № 45 із змінами та доповненнями. До компетенції Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду не входить прийняття заяв-розрахунків від Страхувальників-роботодавців або фізичних осіб, у зв'язку з цим вважають недоцільними вимоги Позивача щодо зобов'язання вчинити певні дії.

Окрім того, вказують, що всі питання своєчасного фінансування страхувальника-роботодавця відбуваються безпосередньо між страхувальником-роботодавцем та Фондом. Правовідносини між застрахованими особами та Фондом взагалі не виникають.

Оскарження дій суб'єкта владних повноважень (Фонду) щодо фінансування страхувальника, можливо тільки тим органом між яким виникли спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 29 Закону № 2240 застраховані особи мають право на оскарження дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Це означає, що застрахована особа у разі порушення її права може звернутися до суду з позовом безпосередньо до страховика та/або страхувальника-роботодавця, проте не наділена повноваженнями виступати від імені страхувальника у правовідносинах, що виникли між Фондом та підприємством з приводу виділення коштів на такі виплати.

Зміст наведених норм закону, дає підстави для висновку, що нормативні акти, якими врегульовані правовідносини, що виникають між Фондом та страхувальником з приводу здійснення страхових виплат найманим працівникам (в тому числі допомоги по вагітності та пологах), не надають застрахованій особі права втручатись у ці правовідносини між Фондом та суб'єктом господарювання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 02.02.2017 по справі К/80028611/16.

Таким чином, підсумовуючи наведене вище, виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду не є належним Відповідачем по даній справі.

Вважають позов ОСОБА_4 до виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із наявного у матеріалах справи епікризу №431 вбачається, що ОСОБА_4 1987 р.н. зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, мешкає АДРЕСА_3 працює у господарському суді Донецької області на посаді спеціаліста ІІ категорії, перебувала в районному відділенні Докучаєвської ЦРЛ з ІНФОРМАЦІЯ_4 по 13.08.2014 року з діагнозом: Вагітність ІІ, 39-40 тижнів, пологи ІІ.. ІНФОРМАЦІЯ_4 о 05.40 годині народила живого доношеного хлопчика вагою 3450 г довжиною 54 см, оцінка за шкалою Апгр 7/8 балів.

Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва серії НОМЕР_2 про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, про що виконкомом Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області 19.08.2014 року зроблено відповідний актовий запис №19, в графі батьки вказано: ОСОБА_6, мати ОСОБА_4.

З довідки №05-27/9 від 03.06.2015 року виданої ОСОБА_4 головою Господарського суду Донецької області у тому, що у зв'язку із втратою первинних документів Господарським Судом Донецької області їй не проводилась виплата допомоги з тимчасової непрацездатності у період з 04.06.2014 року по 07.10.2014 року.

Із наявної у матеріалах справи заяви ОСОБА_4 вбачається, що вона звернулася до виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової непрацездатності, згідно якої вона просила розібратися та посприяти у захисті її порушених прав та здійснити їй виплату з тимчасової втрати працездатності у сумі 7500 гривень, у зв'язку з тим, що лікарняний лист залишився неоплаченим.

З листа №01-20-04-В14 від 27.02.2017 року Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про розгляд звернення ОСОБА_4 щодо невиплати їй допомоги по вагітності та пологах вбачається, що їй відмовлено у виплаті даного матеріального забезпечення у зв'язку з тим, що підставою для призначення і наступної виплати допомоги по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, який у них відсутній.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 р. № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Пунктом 4 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-ХІV передбачено утворення Фонду соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1105-ХІV до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та робочих органів його виконавчої дирекції, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та їх робочі органи.

Згідно ст.10 Закону № 1105-ХІV Фонд має право, зокрема, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від органів доходів і зборів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності відомості щодо використання страхових коштів; перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування; порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері соціального страхування, вимагати надання інформації про вжиті заходи.

Частиною третьою статті 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105 (далі - Закон № 1105) визначено, що особи, які забезпечують себе роботою самостійно (займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, у тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього закону за умови сплати страхових внесків до Фонду згідно із законом.

Отже, фізичні особи - платники єдиного внеску відносяться до категорії страхувальників на загальних підставах і мають право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за умови сплати єдиного внеску.

Пунктом другим ч. 1 ст. 20 Закону України №1105-ХІV від 23.09.1999 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, як допомога по вагітності та пологах.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Відповідач надав суду заперечення в яких посилається на Закон України №2240-ІІІ від 18.01.2001р., який станом на 01.01.2015 року втратив чинність.

Тому, проаналізувавши надані позивачем докази, а також те, що листок непрацездатності за період з 04.06.2014 року по 07.10.2014 року зданий за місцем роботи і після чого він втрачений, тобто було втрачено первинні документи не з її вини. Враховуючи заперечення відповідача, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 17, 18, 71, 72, 104-106, 159-163 КАС України, Законом України №1105-ХІV від 23.09.1999 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення грошових коштів з тимчасової втрати працездатності задовольнити.

Стягнути з Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН - НОМЕР_1 матеріальне забезпечення з тимчасової втрати працездатності, а саме: допомоги по вагітності та пологам за період з 04.06.2014 року по 07.10.2014 року в сумі 7500,00 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Волноваський районний суд, Донецької області протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: