Справа № 804/3946/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р. Справа № 804/3946/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерська компанія «Південь» до Дніпропетровської митниці ДФС за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорі на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласунка» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерська компанія «ПІВДЕНЬ» (далі - ТОВ «БК «ПІВДЕНЬ», позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - митний орган, відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорі на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласунка», у якому просить:

визнати незаконним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про визначення коду товару від 20.05.2016 року №КТ-128-2016;

визнати незаконною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100001/2016/00080 від 27.05.2016 р.;

зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару за поданою ТОВ «БК «ПІВДЕНЬ» вантажно-митною декларацією №110100001/2016/210913 від 12.05.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «БК «ПІВДЕНЬ» належним чином було оформлено документи митного оформлення «чашки рекламної з логотипом» за дорученням ТОВ «Ласунка». Доводи відповідача про невірне визначення позивачем коду товару №1 згідно УКТЗЕД в графі 33 ВМД №110100001/2016/210913 та, у зв'язку з чим, відмова відповідача у митному оформленні товару за ціною договору (контракту) безпідставні. Позивач вважає, що дії відповідача по прийняттю оскаржуваних рішень не відповідають МК України та вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, оскільки до митної декларації були надані всі необхідні документи та інші документи на вимогу відповідача, що містились всі необхідні відомості для правильної класифікації товару та підтвердження митної вартості товару і обраного методу її визначення. Щодо коду товару позивач зазначив, що покупцем була замовлена незалежна експертиза у випробувальній лабораторії ТОВ «ІЛ «Харпластмасс», за висновком якої було встановлено, що чашки рекламні з логотипом «Белая бяроза» відносяться до виробів з кераміки та відповідають РСТ УССР 19047-87 «Вироби керамічні народних художніх промислів». Крім того, позивачем була замовлена незалежна експертиза у випробувальній лабораторії ТОВ «Лабораторія замовних досліджень», за висновком якої вставлено, що матеріал представленого зразка чашки керамічної відноситься до кам'яної кераміки, але ж ні як не до фарфору, на чому наполягає відповідач. До того, коригування митної вартості товару здійснено не було. З урахуванням зазначеного позивач наполягає, оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Позиція відповідача, відображена у запереченнях на позов, мотивована безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог з урахуванням того, що назва товару, заявлена декларантом в гр.31 МД не повністю відповідає назві товару, яка зазначена в товаросупровідних документах, зокрема в специфікації від 07.03.2016 №1 до контракту №070316 від 07.03.2016, інвойсі від 07.03.2016 №LAS07032016, пакувальному листі від 07.03.2016. Вищезазначені обставини стали підставою для сумніву у правильності заявленого позивачем коду товару. Тому з метою перевірки заявленого опису товару та на виконання форм митного контролю були відібрані зразки чашок для проведення експертного дослідження для встановлення характеристик, визначальних для однозначної класифікації згідно УКТЗЕД. Згідно з висновком Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС від 18.05.2016 р. №170 наданий на дослідження зразок товару за своїми фізико-хімічними показниками відповідає фарфору. Відповідно до Правил 1 ОПІ посуд та прибори столові, кухонні, інші господарські і туалетні вироби включаються до товарної позиції 6911, якщо вони виготовлені з фарфору, і до товарної позиції 6912, якщо вони виготовлені з інших видів кераміки, таких як кам'яна кераміка, фаянс, імітація фарфору тощо. За правилами ч.4 ст.69 МКУ у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів, митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Таким чином, посадові особи Дніпропетровської митниці при прийнятті рішення про визначення коду товару №КТ-128-2016 діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Щодо висновків експертних установ, здійснених на замовлення позивача та третьої особи, відповідач зазначив, що на час прийняття оспорюваних рішень зазначені протоколи та дослідження не існували; крім того, докази того, що дослідження позивачем проводилось саме відносно того товару, який кваліфіковано відповідачем, відсутні. Зазначені обставини виключають можливість оформлення товару за МД №110100001/2016/210913, оскільки позивач за своїм бажанням змінив процедуру митного контролю та оформлення товару. За вказаних обставин, картка відмови є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятою у спосіб та у межах повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерська компанія «ПІВДЕНЬ» зареєстровано 27.12.2007 р. та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за ідентифікаційним кодом 35679976.

Серед видів діяльності - посередницька діяльність митного брокера; ліцензія АВ №480692 від 24.07.2009 р.

01 серпня 2012 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласунка» укладено договір доручення №0108, предметом якого (п.1.1. Договору) є митне оформлення вантажів та інших предметів, які перетинають державний кордон України.

07 березня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласунка» (покупець) та фірмою «EMIN WOFU IMPORT AND EXPORT TRADE CO., LTD» (продавець) укладено Контракт №070316, відповідно до умов якого Продавець взяв на себе зобов'язання виготовити, поставити та передати покупцю у власність товар, а Покупець зобов'язаний прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах цього Контракту.

Згідно з п. 1.2 Контракту, предметом поставки є наступний товар: рекламно-сувенірна продукція, найменування, комплектація і кількість якої вказані в специфікаціях до даного Контракту.

Згідно із Специфікацією №1 від 07.03.2016 р. до Контракту, продавець зобов'язується поставити товар «рекламну продукцію» згідно з переліком, в тому числі «чашки рекламної з логотипом» в кількості 7200шт. за ціною 0,18дол.США за 1 шт.

Відповідно до комерційного інвойсу №LAS07032016 від 07.03.2016 ТОВ «Ласунка» придбав та імпортував товар - рекламна продукція/чашки рекламні з логотипом у кількості 7200шт. за ціною 0,18дол. США за шт. (країна походження - Китай).

В експортній декларації країни відправлення (Китай) назва товару зазначена за кодом товару «6912 00 30 00» у кількості 7200шт. за ціною 0,18дол. США за шт.

Комерційний інвойс №LAS07032016 від 07.03.2016 містить назву поставляємої рекламної продукції «чашка рекламна з логотипом» у кількості 7200шт. за ціною 0,18дол. США за шт. та 1296, дол. США загальна вартість».

На підставі положень Контракту від 07.03.2016 року № 070316 та наведених товаросупровідних документів продавцем на митну територію України для покупця було ввезено вантаж - «рекламно-сувенірна продукція: посуд столовий або кухонний, з кам'яної кераміки: - Чашка рекламна з логотипом - 7200шт.», за ціною 1296дол.США.

12 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерська компанія «ПІВДЕНЬ» звернулось до Дніпропетровської митниці для здійснення митного оформлення вказаного вантажу.

Вищевказана продукція заявлена до митного оформлення шляхом подання електронної МД типу ІМ-40 ДЕ №110100001/2016/210913.

В графі №33 митної декларації позивач вказав код даного товару відповідно до УКТЗЕД «6912 00 30 00» (ставка мита 5%).

Судом встановлено, що під час митного оформлення відповідачем було проведено митний огляд товарів, про що складено акт, здійснено відбір зразків чашок, про що складено акт від 12.05.2016 №110100001/2016/210913, які направлено до Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС (далі - СЛЕД ДФС) згідно запиту про проведення досліджень №04-50-67-1-44/85 та з метою встановлення характеристик, визначальних для однозначної класифікації згідно УКТЗЕД.

У р. 10 висновку Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС від 18.05.2016 р. №170 зазначено наступне: «Наданий на дослідження зразок товару, заявлений в гр. 31 МД як «Рекламно-сувенірна продукція: Посуд столовий або кухонний, з кам'яної кераміки: - Чашка рекламна з логотипом - 7200шт.» за визначеними показниками ідентифікований як посуд кухонний глазурований, виготовлений з матеріалу, який за своїми фізико-хімічними показниками відповідає фарфору. Визначені в результаті дослідження показники суперечать інформації, зазначеній у гр.31 МД в частині виду кераміки.».

20 травня 2016 року відповідачем було прийнято рішення №КТ-128-2016 про визнання коду товару, яким змінено код та опис задекларованого товару з «Рекламно-сувенірна продукція: посуд столовий або кухонний, з кам'яної кераміки: - Чашка рекламна з логотипом - 7200шт.», код 6912 00 30 00 згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 5%), на «Рекламно-сувенірна продукція: Посуд кухонний глазурований, з фарфору - Чашка рекламна з логотипом (на зовнішній боковій поверхні напис «Белая Бяроза», на внутрішній поверхні напис «Морозиво з молока») - 7200шт.», код 6911 10 00 00» згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 10%).

27 травня 2016 року відповідачем прийнято Картку відмови №110100001/2016/00080, згідно з якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «Невірно визначений код товару №1 згідно УКТЗЕД» в графі 33 ВМД та наведено неповний опис товару в графі 31 МД, що не дає змогу однозначно класифікувати товар за УКТЗЕД, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України в частині заявлення декларантом точних відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України. Згідно ч. 4 ст. 69 МКУ винесено рішення про визначення коду товару від 20.05.2016 р. №КТ-128-2016. Підстава для відмови у митному оформленні - ч. 1 ст. 256 МК України. В результаті складено протокол про ПМП №0048/110100001/16 від 26.05.2016 за ст.472 МКУ від 13.03.2012 №4495-VI в частині декларування товарів, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, що спричинили недобори податків і зборів у сумі 16099,71грн.

Отже, що підставою для відмови у митному оформленні товару за МД №110100001/2016/210913 від 12.05.2016 р. стало невірне визначення коду товару №1 згідно УКТ ЗЕД» в графі 33 ВМД та наведено неповний опис товару в графі 31 МД.

13 травня 2016 року товар був випущений у вільний обіг за Тимчасовою митною декларацією (ТМД) №110100001/2016/211002, у гр.33 якої визначено код товару 6912 00 30 00 за УКТ ЗЕД.

Не погодившись з відповідачем щодо зміни коду товару з «6912 00 30 00» на «6911 10 00 00», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Правовідносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 544 Митного кодексу України реалізуючи митну політику України, митна служба України виконує такі основні завдання: ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України (далі МК України) товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку.

У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Отже, у випадку виникнення у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Разом з тим, порядок роботи відділу митних платежів (далі ВМП), підрозділу митного оформлення (далі ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності регламентовано Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 N 650 (надалі - Порядок № 650).

Згідно з п. 3 розділу І вказаного Порядку, класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України", з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення. Контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п. 5 розділу І Порядку встановлено, що посадова особа ПМО чи митного поста згідно з цим Порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів.

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД. (п. 5 розділ ІІІ Порядку).

Проте, відповідачем не доведено, які саме суперечності виникли у нього щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, зокрема, у чому полягає складність класифікації товару, що зумовило звернення відповідача до Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС із запитом на вирішення складного питання класифікації.

Водночас, згідно з даними експортної декларації країни відправлення (Китай) назва товару зазначена за кодом товару «6912 00 30 00», що відповідно до пояснень до товарної позиції УКТЗЕД «6912 00 30 00» - це посуд та прибори столові або кухонні, інші господарські і туалетні вироби, з кам'яної кераміки.

Суд вважає, що за вказаних обставин, позивач цілком обґрунтовано визначив в графі 33 ВМД №110100001/2016/210913 саме такий код товару, який зазначений виробником у товаросупровідних документах.

Крім того, в ході судового розгляду справи встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпро від 18.08.2016 року закрито провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2, працюючого митним брокером в ТОВ «БК «ПІВДЕНЬ», за з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 (справа №203/3642/16-п/провадження №3/0203/1443/2016).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені. (Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 № 2379/12/13-12).

Судом враховано, що спір у даній справі не стосується фактичних обставин справи №203/3642/16-п/провадження №3/0203/1443/2016, але висновки суду у справі про адміністративні правопорушення підлягають обов'язковому врахуванню при вирішенні даного спору.

Так, постановою Кіровського районного суду м. Дніпро від 18.08.2016 року у справі №203/3642/16-п/провадження №3/0203/1443/2016 судом встановлено відсутність в діянні ОСОБА_2 об'єктивної сторони інкримінованого порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, зазначивши, що об'єктивна сторона порушення митних правил за ст.472 МК України полягає саме в недекларуванні товару, а не в зазначенні невірного його коду згідно УКТЗЕД, однак на останнє (код УКТЗЕД) хибно посилається посадова особа митниці при кваліфікації діяння ОСОБА_4 за ст.472 МК України.

Суд також зазначив, що декларування товару на підставі товаросупровідних документів не суперечить митному законодавству України, а навпаки, дозволено і передбачено ним, а в справі наявні належні та допустимі докази, які свідчать про правильність вказаного ОСОБА_2 в електронній митній декларації як найменування, так і коду класифікації товару, які, в свою чергу, підтверджують правильність декларування ОСОБА_2 ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ «Ласунка» товару, і таке декларування товару було здійснено в повному обсязі із зазначенням всіх обов'язкових ознак, характеристик та інших даних ввезеного товару.

Постанова суду набула законної сили 11.11.2016 р., а отже є обов'язковою до виконання.

Дії ж митного органу в разі виявлення невідповідностей, в т.ч. щодо назви товару, та виникнення у зв'язку з чим сумніву у правильності заявленого коду товару, чітко визначені положенням Митного кодексу України.

Але, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не обґрунтовано не виконання ч. 3 ст.69 Митного кодексу України щодо витребування у позивача додаткових відомостей про товар, зокрема, документів щодо технології виготовлення та іншої інформації фірми-виробника, окрім проведеного відбору зразків чашок.

Щодо відповідності коду товару суд зазначає наступне.

Згідно ст. 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до п. 1-4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII (чинного на момент митного оформлення товару) класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatismutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД до товарної позиції «69» відносяться керамічні вироби.

До цієї групи включаються тільки керамічні вироби, піддані випалюванню після формування.

Отже, для правильного вирішення спору, що розглядається, слід встановити матеріал, з якого виготовлено товар - «рекламно-сувенірна продукція: посуд столовий або кухонний: - Чашка рекламна з логотипом - 7200шт.», який було ввезено на митну територію України.

Так, за твердженням позивача, цей посуд виготовлено з кам'яної кераміки, тоді як митний орган стверджує, що посуд виготовлено з фарфору.

При цьому матеріал, з якого виготовлено чашки , визначальним чином впливає на застосування тієї чи іншої товарної позиції за УКТЗЕД.

В матеріалах справи містяться висновки експертних установ: протокол №177 від 02.06.2016 р. Випробувальної лабораторії ТОВ «ІЛ «Харпластмасс» (Атестат акредитації №2Н239 до 24.09.2018 р.) та протокол досліджень від 09.06.2016 р. ТОВ «Лабораторія замовних досліджень».

Так, згідно з протоколом №177 від 02.06.2016 р. Випробувальної лабораторії ТОВ «ІЛ «Харпластмасс» чашки рекламні з логотипом «Белая бяроза» відносяться до виробів з кераміки та відповідають РСТ УССР 19047-87 «Вироби керамічні народних художніх промислів. ОТУ».

Згідно з висновками експертного дослідження, проведеного ТОВ «Лабораторія замовних досліджень» та зазначеного в протоколі від 09.06.2016 р., матеріал представленого зразка чашки керамічної відноситься до кам'яної кераміки.

Що стосується висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 18.05.2016 №17, суд вважає доцільним зауважити, що він фактично містить лише припущення про те, що чашки з логотипом «Белая бяроза» виготовлені з матеріалу, показники якого відповідають фарфору, при цьому, у ньому не міститься твердження про те, що посуд виготовлено з фарфору.

З урахуванням викладеного суд не бере до уваги цей висновок та зазначає, що вказане у ньому припущення спростовано висновками експертного дослідження ТОВ «ІЛ «Харпластмасс» та ТОВ «Лабораторія замовних досліджень». Висновки експертів вказаних незалежних лабораторій містять чітку відповідь за запитання: «визначення виду сировини, з якої складається виріб», «визначення типу кераміки, з якої складається виріб».

До того ж, суд вкотре зауважує, що дії ж митного органу в разі виявлення невідповідностей в документах митного оформлення, в т.ч. щодо назви товару, та виникнення у зв'язку з чим сумніву у правильності заявленого коду товару, чітко визначені положенням Митного кодексу України. Але відповідачем під час судового розгляду справи не надано пояснень, чому не було витребувано у позивача додаткових відомостей про товар, зокрема, документів щодо технології виготовлення та іншої інформації фірми-виробника.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У частині першій статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України надано законодавче визначення доказів в адміністративному судочинстві, якими є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд вважає, що рішення відповідача щодо визначення вказаному товару коду згідно УКТЗЕД «» - посуд кухонний глазурований, з фарфору - Чашка рекламна з логотипом» суперечить встановленим судом обставинам справи.

Підстав для відмови у митному оформленні товару за МД №110100001/2016/210913 від 12.05.2016 р. не було.

Рішення відповідача, що оскаржені, не відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесені відповідачем на підставі, у межах повноважень, але не у спосіб, передбачений законодавством, не обґрунтовано, тобто без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Інша частина позовних вимог не підлягає задоволенню з урахуванням того факту, що процедура митного оформлення товару була завершена ТМД №110100001/2016/211002, товар відпущений у вільний обіг 13.05.2016 р.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерська компанія «ПІВДЕНЬ» до Дніпропетровської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорі на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласунка» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про визначення коду товару від 20.05.2016 року №КТ-128-2016.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100001/2016/00080 від 27.05.2016 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерська компанія «Південь» () судові витрати у розмірі 2756, 00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський