Справа № 646/3126/17
Суддя: Сорока О. П.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/3126/17
№ провадження 2-а/646/98/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.17 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Сорока О.П., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, яким просить:

- визнати протиправними відмову Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного утримання за грудень 2016 року та обмеження розміру щомісячного довічного утримання 10740,00 грн. в період 01-04 січня 2017 року,

- визнати протиправною відмову Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного утримання, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідок апеляційного суду Харківської області №03-55/50 року та №03-55/51 від 14 березня 2017 року,

- зобовязати Слобожанське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 86 %, з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з 17 вересня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 26849,00 грн. а з 01 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді 29489,16 грн.,- на підставі довідок апеляційного суду Харківської області №№ 03/55/50 і 03-55/51 від 14 березня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов обґрунтовано тим, що постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року позивача було звільнено з посади судді апеляційного суду Харківської області у звязку з поданням заяви про відставку, а наказом голови апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року №04- 03/74-ос відраховано зі штату апеляційного суду Харківської області. З 17 вересня 2016 року позивач перебуває на обліку в Слобожанському обєднаному управлінні ПФУ м.Харкова як суддя у відставці та отримує довічне грошове утримання у розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. У звязку зі збільшенням з 01 грудня 2016 року розміру мінімальної заробітної плати, а відповідно і збільшенням розміру грошової винагороди працюючого на відповідній посаді судді, 12 грудня 2016 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді, починаючи з моменту виникнення права на перерахунок, а саме - з 01 грудня 2016 року та додала відповідну довідку апеляційного суду Харківської області. Вказана заява була задоволена частково, а саме: у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання за грудень 2016 року було відмовлено. Крім того, виплата довічного грошового утримання за період з 01 січня 2017 року по 04 січня 2017 року (включно) була обмежена розміром 10740,00 грн. Обмеження грошового утримання судді було мотивоване тим, що з 01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774, яким встановлено обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром 10740 грн., що визначено п.25 розділу XII Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року №1402. З вказаною відмовою позивач не погоджується, у звязку з тим, що вона не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Крім того, вищевказаним рішенням управління позивачеві було відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не входить до суддівської винагороди.

Відповідачем подано до суду заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу не входить до складу суддівської винагороди, оскільки це не передбачено переліком, встановленим ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», таким чином рішення управління від 29.03.2017 року є законним.

Дослідивши доводи позовної заяви та заперечень на позов, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1515-VIII ОСОБА_1 було звільнено з посади судді апеляційного суду Харківської області у звязку з поданням заяви про відставку та відповідно до пунктів 2 та 9 ч.5 ст.126 Конституції України.

Наказом голови апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року №04- 03/74-ос ОСОБА_1 відраховано зі штату апеляційного суду Харківської області.

З вересня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Слобожанському обєднаному управлінні ПФУ м.Харкова як суддя у відставці та отримує довічне грошове утримання у розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

24.03.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, надавши довідки про заробітну плату від 14.03.2017 року № 03-55/50 та № 03-55/51.

Рішенням Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення за вересень 2016 року та грудень 2016 року на підставі довідок апеляційного суду Харківської області від 14.03.2017 року № 03-55/50 та № 03-55/51, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не входить складу суддівської винагороди, оскільки не передбачена переліком, встановленим ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів (далі Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. за № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст.ст. 133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів.

Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів», яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «;Про судоустрій та статус суддів», «;Про пенсійне забезпечення».

В той же час, що стосується визнання незаконним обмеження розміру щомісячного довічного утримання в період 01-04.01.2017 року, то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, у звязку з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження винесення Управлінням вищевказаного рішення. Вищевказане питання не було предметом розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за результати розгляду якої Управлінням було винесено рішення від 29.03.2017 року.

Крім того, позивач просить здійснити їй перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення з 17.09.2016 року, в той же час, як вбачається з заяви від 23.09.2016 року та копії розпорядження № 167653 від 26.09.2016 року, щомісячне довічне грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 призначене з 23.09.2017 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

При цьому, згідно з ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому, з урахуванням вказаної норми суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача, окрім часткового задоволення позовних вимог, необхідно також скасувати рішення Управління від 29.03.2017р., яким позивачу було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Частково задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, яка викладена у рішенні управління від 29.03.2017 року.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова від 29.03.2017 р. про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддіу відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Слобожанське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 % з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з 23 вересня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 26849,16 грн., а з 01 грудня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді 29489,16 грн., на підставі довідок апеляційного суду Харківської області № 03-55/50, № 03-55/51 від 14 березня 2017 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя О.П. Сорока