Справа № 404/7156/16-а(2-а/404/101/17)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2017 рокусправа № 404/7156/16-а(2-а/404/101/17)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Божко Л.А.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2017 року по справі № 404/7156/16-а (2-а/404/101/17) за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій щодо припинення виплати пенсії неправомірними, зобов'язання поновити виплату пенсії,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Кіровоградського об'єднаного УПФУ Кіровоградської області (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати дії відповідача щодо припинення виплати йому пенсії, як інваліду ІІІ групи, з 01.06.2015 неправомірними; зобов'язати відповідача поновити з 01.06.2015 року виплату пенсії, як інваліду ІІІ групи.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано дії Кіровоградського об'єднаного УПФУ Кіровоградської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії, як інваліду ІІІ групи, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, протиправними; зобов'язано Кіровоградське об'єднане УПФУ Кіровоградської області поновити з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, як інваліду ІІІ групи.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Кропивницьке об'єднане УПФУ Кіровоградської області, яке є правонаступником Кіровоградського об'єднаного УПФУ Кіровоградської області, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що призупинення виплати пенсії у 2015 та 2016 роках регулюється Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911. Зупинення виплати пенсії працюючим пенсіонерам на посадах, на які розповсюджується дія Законів України «Про державну службу» у різних редакціях, законодавчо дозволена. Апелянт вказував, що позивач працює на державній службі та одночасно отримував пенсію, виплата пенсії можлива тільки інвалідам І та ІІ групи, щодо інвалідів ІІІ групи існують обмеження.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійною забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народних депутатів України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вказаний закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу», щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються. Особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кропивницькому об'єднаному УПФУ Кіровоградської області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 26.10.2012 року.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 працює на державній службі у Кіровоградському обласному територіальному відділенні Антимонопольного комітету України, на посаді віднесеній до державної служби.

Встановлено, що 14.04.2015 року, що ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м. Кіровограді із заявою, в якій просив пояснити причини невиплати пенсії та вчинити заходи для поновлення її виплати. Листом від 23.04.2015 року за № 95/Т-11 УПФУ повідомило, що з 01.04.2015 року виплата пенсії призупинена у зв'язку з набранням чинності Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме працюючим пенсіонерам на державній службі виплата пенсії призупиняється по 31.12.2016 року.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 03.10.2016 року звертався до Кіровоградського об'єднаного УПФУ Кіровоградської області з заявою, в якій просив надати пояснення щодо причини припинення виплати пенсії по інвалідності та поновити її виплату. Листом від 24.10.2016 року № 478/Т-11 УПФУ повідомило про відсутність причин для поновлення виплати пенсії, вказавши, що законодавчо зупинено виплату пенсії працюючим пенсіонерам на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (дійсним до 01.05.2016 року, до дати коли Закон втратив чинність у частині) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, Закон України «Про державну службу» в вище приведеній редакції встановлював заборону на виплату пенсії працюючим державним службовцям з 01.04.2015 року. Заборона відповідно до такого Закону встановлювалася до втрати ним чинності у частині, до 01.05.2016 року.

Згідно з ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII передбачено обмеження щодо виплати пенсій, зокрема і внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Норма Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, якою внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не визнавалась неконституційною та не є скасованою. Та згідно п. 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», таким чином встановлено обмеження щодо виплати пенсії працюючим державним службовцям на весь 2016 рік.

Колегія суддів, проаналізувавши законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини зазначає, що підставою для призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 є перебування його на роботі на державній службі. Таке обмеження щодо виплати пенсії законодавець передбачив на період роботи пенсіонера, виплата пенсії поновлюється після звільнення з роботи, це є єдиною підставою для поновлення виплати пенсії (у тому числі і по інвалідності) згідно чинного законодавства.

Позивач є інвалідом ІІІ групи, отримував пенсію по інвалідності, однак виняток щодо не призупинення виплати пенсії стосується тільки інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплата пенсія по інвалідності інвалідам ІІІ групи призупиняється з 01.04.2015 року, до звільнення особи з посади, робота на якій стала підставою для призупинення виплати.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 дізнався про зупинення виплати пенсії з відповіді УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області від 23.04.2015 року, однак з позовом про відновлення виплати пенсії звернувся до суду лише 07.11.2016 року, що є порушенням відведеного шестимісячного строку звернення до суду.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1-2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не скористався повноваженнями передбаченими ст. 100 КАС України відносно встановлення дійсного строку коли особа могла дізнатись про порушення своїх прав.

Колегія суддів зазначає, що зважаючи на необґрунтованість позовних вимог у їх сукупності, такі позовні вимоги не підлягають задоволенню, у тому числі вимоги, що стосуються зупинення виплати пенсії по інвалідності з 01.04.2015 року та за весь 2016 рік.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2017 року по справі № 404/7156/16-а (2-а/404/101/17) - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій щодо припинення виплати пенсії неправомірними, зобов'язання поновити виплату пенсії - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Л.А. Божко