Справа № 826/6952/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 травня 2017 року № 826/6952/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., суддів: Федорчука А.Б., Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1,
до відповідача третя особа Національної поліції України, Депратамент патрульної поліції в особі Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України,
провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної поліції України, третя особа: Департамент патрульної поліції в особі Департаменту превентивної діяльності Національної поліції про визнання протиправним та скасування наказу № 190 о/с від 25.03.2016 в частині причин формулювання звільнення зі служби в поліції на підставі п. 5 (через службову недбалість) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» та зобов'язати відповідача змінити формулювання причин звільнення позивача з посади через службову невідповідність на звільнення за власним бажанням, згідно поданого рапорту від 09.03.2016.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує відсутністю підстав для звільнення його, через службову невідповідність, оскільки він має належні показники роботі, нагороди та подяки за службу, дисциплінарний статут проходження служби не порушував та результати тестування вище середнього.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що атестування позивача було проведене в межах наданих повноважень атестаційним комісіям та у спосіб, який передбачений наказом МВС України від 17.11.2015 р. № 1465, що на думку відповідача спростовує твердження позивача про порушення його прав під час проведення атестування.

Крім того, відповідач зазначив, що рапорт про звільнення за власним бажанням позивач написав після ознайомлення 25.02.2016 р. з висновками атестаційної комісії про його невідповідність вказаній посаді.

Відповідно до вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі наказу МВСУ № 60 о/с від 23.08.1996 р. ОСОБА_1 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України.

06.11.2015 року згідно п. 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України позивач був звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) з посади начальника відділу індивідуальної превенції та організації діяльності спеціальних установ для дітей управління молодіжної превенції Департаменту громадської безпеки МВС України, на підставі наказу МВС № 2332 о/с від 06.11.2015 р.

07.11.2015 р. відповідно до наказу Національної поліції України № 82 о/с «По особовому складу» по Департаменту превентивної діяльності, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» було призначено прибулого з Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_1 (М-013120) який мав спеціальне звання підполковника міліції, старшим інспектором з особливих доручень з присвоєнням спеціального звання в порядку пере атестування «полковника поліції».

Наказом Національної поліції України від 20.11.2015 № 210 о/с, відповідно до Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за №1445/27890 (далі - Інструкція №1465), з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначення на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення із служби в поліції через службову невідповідність в Національній поліції України було призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК).

Так, згідно відомості про результати проходження атестаційного тестування Національної поліції України ОСОБА_1 за результатами тестування загальних здібностей та навичок набрав 32 бали, в той же час за результатом тестування на знання законодавчої бази - 36 балів.

У матеріалах справи також наявний атестаційний лист щодо позивача, у якому зазначено, що позивач сумлінно ставиться до виконання службових обов'язків із забезпеченням взаємодії із структурними підрозділами центрального управління Національної поліції з організації виконання ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначено також, що позивач має достатню теоретичну підготовку та практичний досвід роботи. Відзначається високою дисципліною, уболіває за результати своєї праці. Стосунки в колективі будує правильно. У спілкуванні ввічливий, користується повагою та авторитетом у товаришів по роботі. У стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинений добре. Володіє табельною зброєю та технічними засобами, що знаходяться на озброєнні органів внутрішніх справ, знає підстави та правила їх застосування. На виконання вимог наказів Національної поліції відряджався до Донецької та Луганської областей для виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом».

За висновком прямого керівника позивач займаній посаді відповідає.

Згідно протоколу ОП № 15.00003402.0008119 від 18.02.2016 р. Атестаційною комісією за результатами розгляду матеріалів (декларації про доходи, послужного списку (Форма 1), інформаційної довідки, висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» інформації з відкритих джерел), прийнято рішення «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

За результатами атестування ОСОБА_1 складено атестаційний лист від 18.02.2016 в розділі «ІV. Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» зазначено: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Так, 26.02.2016 р. не погоджуючись з вищевказаним висновком, позивачем направлено скаргу вх. № 1/2637 до апеляційної атестаційної комісії Національної поліції.

Крім того, 09.03.2016 р. позивачем подано рапорт на ім'я голови Національної поліції ОСОБА_2 про звільнення позивача за власним бажанням, у зв'язку з вислугою років.

Як вбачається з протоколу Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 ОП № 15.00004550.0008119 від 10.03.2016 р. Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 - скаргу позивача було відхилено.

25.03.2016 наказом Національної поліції України № 190 о/с «По особового складу» відповідно до вимог пункту 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 25.03.2016, з виплатою компенсації за 05 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки та 02 доби додаткової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2016 році.

Станом на день звільнення: стаж роботи в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції складає - 22 роки 07 місяців 02 дні; вислуга років на пільгових умовах - 04 роки 00 місяців 25 днів; усього для призначення пенсії - 26 років 07 місяців 27 днів.

В якості підстави вказано рапорт ОСОБА_1 від 09.03.2016 р.

В той час, відповідно до витягу з наказу від 31.03.2016 р. № 206 о/с «По особового складу» до наказу № 190 о/с від 25.03.2016 р. були внесені зміни в частині підстав звільнення позивач зі служби в поліції.

Так, слова «рапорт ОСОБА_1 від 09.03.2016 р.» замінено на слова «Висновок центральної атестаційної комісії від 18.02.2016 р. та висновок центральної апеляційної атестаційної комісії від 10.03.2016 р».

Надалі, як зазначено позивачем в адміністративному позові, 05.04.2016 року його було ознайомлено під підпис про наказ про звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 25.03.2016 р., а саме через службову невідповідність та вручено трудову книжку із записом № 4, який зроблено 25.03.2016 р., а саме: «звільнений із служби з Національної поліції України» на підставі наказу НП № 190 о/с від 25.03.2016 р., в порушення законодавства, оскільки до 05.04.2016 р., включно, позивач був присутній на роботі та виконував свої службові обов'язки. За таких обставин позивач вважає, що його було звільнено «заднім числом», що є порушенням ст. 47 КЗпП України.

Позивач вважає, що рішення відповідача є суб'єктивними і необґрунтованими та такими, що грубо порушують права та законні інтереси позивача, гарантовані чинним законодавством України,у зв'язку з чим він звернувся за захистом власних прав та інтересів з адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, зважуючи на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною 2 статті 57 вказаного Закону атестування поліцейських проводиться: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до частини 3 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частиною 4 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною 5 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Таким чином, прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Отже, з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, вбачається, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові у справі №21-13а14 від 11.09.2014.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції №1465 організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом голови Національної поліції України № 210о/с від 20.11.2015, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення із служби в поліції через службову невідповідність призначено проведення атестування поліцейських та створено атестаційні комісії та затверджено їх склад.

Водночас в матеріалах справи відсутній наказ яким, на виконання підпункту 2 пункту 1 розділу IV Інструкції №1465 затверджено списки поліцейських, які підлягають атестуванню, а наявна лише копія відомості про результати проведення тестування професійних навичок від 15.02.2016 р. та копія протоколу засідання №16.00003402 від 15.02.2016 Атестаційної комісії №2 Апарату НП, яким затверджено перелік осіб, які проходять співбесіду 18.02.2016, до якого включено позивача.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів атестування позивача було проведено у порядку атестації усіх поліцейських апарату НП України, міжрегіональних територіальних (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК) з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає частини першої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідачем факт відсутності обставин, передбачених частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», як підстави для проведення атестування, а саме: призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, щодо позивача не заперечується.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для призначення та проведення атестації позивача.

Пунктом 24 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за №1445/27890 встановлено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

18.02.2016 за результатами атестування позивача складено атестаційний лист в розділі ІV. Результати атестування" зазначено: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Пункт 5 частини першої та частини другої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Відповідно до пункту 28 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за №1445/27890 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, атестаційний лист, у якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді підлягає обов'язковому виконанню шляхом видання наказу про звільнення з підстав, визначених в пункті 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

З аналізу наказу № 190 о/с від 25.03.2016 та наданих представником відповідача 1 письмових заперечень підставою для винесення зазначеного наказу в частині звільнення позивача зі служби в поліції стали висновки атестаційної комісії від 18.02.2016 р. та апеляційної атестаційної комісії від 10.03.2016 р., факт протиправності яких встановлений судом, з огляду на що суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування наказу № 190 о/с від 25.03.2016 в частині звільнення позивача зі служби в поліції.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 25.03.2016 № 190 о/с в частині причин формулювання звільнення ОСОБА_1 за п. 5 (через службову недбалість) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» та змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 на п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя : Я.І. Добрянська

Судді: В.А. Кузьменко

А.Б. Федорчук