Справа № 743/507/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/507/17 Головуючий у 1-й інстанції: Жовток Є.А. Провадження № 2-аа/743/76/17 Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року адміністративну справу за позовом управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до громадянина Республіки Камерун ОСОБА_1 про продовження строку затримання,

ВСТАНОВИВ

Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом про продовження строку затримання громадянина Республіки Камерун ОСОБА_1 на період з 18.04.2017 року до 17.07.2017 року включно.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.10.2016 року громадянина Республіки Камерун ОСОБА_1 примусово видворено за межі території України.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.10.2016 року, відповідача затримано з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України ДМС України до 18.04.2017 року.

Постанова Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.10.2016 року про примусове видворення управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області виконана не була.

Як вбачається з матеріалів вбачається, управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області 24 жовтня 2016 року та 22 березня 2017 року зверталось до посольства Республіки Камерун з листами про надання допомоги в оформленні свідоцтва на повернення ОСОБА_1 до країни громадянської належності, проте відповіді на ці звернення позивач не отримав.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (надалі за текстом - «Закон № 3773-VI»), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону № 3773-VI, визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 3 частини 2 статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Частиною 7 названої статті Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно паспорту серії НОМЕР_1, виданого 24.08.2011 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є громадянином Республіки Камерун і прибув в Україну на законних підставах.

Посвідкою № НОМЕР_2 підтверджується, що відповідач отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні, а строк дії цієї посвідки продовжувався у 2012, 2013, 2014 роках.

Останнім зареєстрованим місцем проживання відповідача в Україні значилась наступна адреса: АДРЕСА_1.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не відмовлявся співпрацювати під час процедури його ідентифікації і відповідними документами (паспортом серії НОМЕР_1, посвідкою на тимчасове проживання в Україні) підтверджені як особа відповідача, так і його громадянство, слід погодитись з висновками суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 18 травня 2017 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Мацедонська В.Е.