Справа № 2-а-729/11/1522
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2011 р.Справа № 2-а-729/11/1522

Категорія: 10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Суворова О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області на Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2011 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову ГУПФУ в Одеській області у не здійсненні позивачу перерахунку пенсії з урахуванням ст.ст.49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати»від 20.10.2009 року. Зобов'язано ГУПФУ в Одеській області здійснити позивачу перерахунок пенсії по інвалідності з урахуванням ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати з 27.06.2010 року в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та винесено з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом II групи, віднесений до першої категорії. Дана обставина підтверджується посвідченням серії Б № 105040 від 03.07.1997р. та довідкою МСЕК № 086302. В зв'язку з тим, що ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом II групи першої категорії він віднесений до соціальної групи осіб, на яких розповсюджуються дії Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі за текстом Закону № 796-ХІІ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу розмір пенсії розраховувався на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р. «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». З 01.07.2008р. згідно постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»встановлено, що для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, розмір пенсії інвалідам II групи не може бути нижчим 1090 гривень.

Проте суд першої інстанції вважає, що проведення розрахунку та виплата пенсії позивачу, виходячи з розміру встановленого вказаними постановами Кабінету Міністрів України є протиправною, звужує передбачені законом права позивача, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі №796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті 54 цього Закону № 796-ХІІ визначено підстави

та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до І категорії, та у зв'язку з утратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо котрих установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими вісьма (8) мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст.67 до Закону № 796-ХІІ, розміри доплат, пенсій, компенсацій встановлюється КМ України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Згідно з частиною третьою ст.67 вищезазначеного Закону у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір основної і додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надала Верховна Рада України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру основної та додаткової пенсії позивачу, застосуванню підлягають ч.3 ст.46 Конституції України, ст.ст.49,50,54,67 Закону № 796-ХІІ, ч.1 ст.28 Закону 1058-ІV, які є визначальними при соціальному забезпеченні позивача, а не постанови Кабінету Міністрів України, які допускають звуження змісту та обсягу прав позивача та суперечать зазначеним вище нормам Конституції України та Законів.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Згідно ст.1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати»від 20.10.2009р. № 1646-УІ, ст.52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010р.» № 2154-VI від 27.04.2010р., позивач мав право на отримання пенсійного забезпечення передбаченого Законом № 796-ХІ1, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2010р. - 695 гривень, з 01.04.2010р. - 706 гривень, з 01.07.2010р. - 709 гривень, з 01.10.2010р. - 723 гривень.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача в подальшому проводити перерахунок розміру пенсії, то суд вважає в цій частині вимог відмовити, оскільки в силу ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Тобто, КАС України не передбачає звернення до суду за захистом непорушеного права на майбутнє.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області на Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2011 року, - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3