Справа № 322/471/17
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10 травня 2017 рокуСправа № 322/471/17

14 год. 10 хв.

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: поліцейського сектора реагування патрульної поліції № 1 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

19.04.2017 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейського СРПП № 1 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_1 від 10 квітня 2017 року, серії АР № 929250 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

За твердженням позивача, при складанні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення були допущені грубі порушення чинного законодавства, що регулює порядок розгляду адміністративних справ в галузі дорожнього руху.

Так, 10.04.2017 в с. Софіївка по вул. Українській позивач керував трактором Т-150 К, буксируючи культиватор шириною 4 м на поле для здійснення обробітку землі, та був зупинений відповідачем, який повідомив йому про порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Позивач зазначає, що виконував свої обовязки і наказ керівника щодо буксирування культиватора до місця виконання сільськогосподарських робіт. Ширина культиватора 4 м передбачена заводським виготовленням і не здійснена самовільним спорудженням. Іншого шляху ніж по вулиці до місця призначення немає, отже, на думку позивача, немає його вини та прямого умислу у вчиненні правопорушення.

Також позивач посилається на неподання відповідачем жодного доказу того, що він мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення і накладати адміністративне стягнення. При цьому, позивач стверджує, що під час розгляду справи він не був ознайомлений з його правами.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 254, 268 КУпАП, позивач просив задовольнити його вимоги.

У судові засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не зявився, а у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволенні у звязку з необґрунтованістю.

У судовому засіданні 10.05.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши інші наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

10.04.2017 поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 929250 (далі постанова серії АР № 929250).

Згідно з постановою серії АР № 929250 ОСОБА_2 10.04.2017 о 12 год. 00 хв. по вул. Українській в с. Софіївка Новомиколаївського району Запорізької області керував трактором Т-150К, номерний знак 00079АР, буксируючи культиватор шириною 4 м., чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилом частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Невідповідність рішення субєкта владних повноважень будь-якому з перелічених критеріїв є підставою для його скасування.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема водіїв за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу біль як на 2 м.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі Правила).

Згідно з п. 2 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Таким чином, враховуючи ширину культиватора, який буксирувався трактором під керуванням позивача, а саме 4 м., що визнається позивачем у позовній заяві, трактор з культиватором належить до категорії великогабаритних транспортних засобів за визначенням п. 2 Правил, оскільки перевищує параметр за шириною у 2,6 м, зазначений у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 Правил визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд.

Разом з цим, Правилами визначено порядок погодження маршруту великовагових та великогабаритних транспортних засобів (пункти 9 13), вимоги до водіїв, обладнання великовагових та великогабаритних транспортних засобів і розміщення вантажів (пункти 14 24), а також вимоги до організації проїзду великовагових та великогабаритних транспортних засобів (пункти 25 30).

Зокрема, пунктами 17, 18 Правил передбачено обовязкове укомплектування великогабаритного транспортного засобу не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням, що встановлюється на підставі дозволу, виданого перевізнику уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Відповідно до п. 25 Правил забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і предявлятися на вимогу уповноважених осіб.

Позивач не надав суду доказів дотримання ним вищезазначених вимог Правил, а відтак висновок відповідача про порушення позивачем п. 22.5 Правил дорожнього руху в постанові серії АР № 929250 є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2). Разом з цим, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України).

За змістом частини першої статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Твердження позивача про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, є безпідставними, оскілки позивач має посвідчення тракториста-машиніста серії АВ № 264106 від 29.04.2010, отже є водієм, а відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Посилання позивача на відсутність у відповідача повноважень розглядати справи про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху суд визнає помилковими, оскільки пунктом 1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, визначено, що цією Інструкцією визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідач надав суду витяг з наказу ГУНП в Запорізькій області від 09.12.2016 № 433 о/с, згідно з яким його призначено на посаду поліцейського сектора реагування патрульної поліції № 1 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції.

Також не відповідає дійсності твердження позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він не був ознайомлений з його правами, оскільки з наданої відповідачем копії постанови серії АР № 929250, знятої з оригінального її примірника, вбачається наявність підпису позивача на звороті, де саме міститься памятка про права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві.

Таким чином, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову, не були підтверджені під час судового розгляду справи, у звязку з чим суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 94, 98, 158 163, 171-2 КАС України, суд

постановив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_2 до поліцейського сектора реагування патрульної поліції № 1 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання постанови у повному обсязі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Гасанбеков