Справа № 814/1677/16
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

18 травня 2017 року Справа № 814/1677/16

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1
доОчаківської об'єднаної державної податкової інспекції (Новоодеське відділення) Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул.Центральна, 179,Нова Одеса,Новоодеський район, Миколаївська область,56600

проскасування податкового повідомлення - рішення від 30.06.2016р. №995-00,№29321-13,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача №29321-13 від 30.06.16 про визначення податкового зобов'язання з податку на нерухомість за 2015 рік в сумі 9234,88 гривень та №995-00 від 30.06.16 про визначення податкового зобов'язання з податку на нерухомість за 2015 рік в сумі 54054,84 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки Новоодеська міська рада Новоодеського району Миколаївської області прийняла рішення про встановлення ставок податку на нерухоме майно лише 20.01.15, враховуючи положення п.12.3.4. ст.12 Податкового кодексу України, вони можуть застосовуватися не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, тобто не раніше 01.01.16. Позивач зазначив, що рішення Новоодеської міської ради взагалі не є чинним, оскільки не було оприлюднено в порядку, передбаченому Законом.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення згідно яких зазначив, що з 01.01.15 набрав чинності Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.14, яким чітко передбачено обов'язок сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. Ставки податку визначені п.266.5.1. ст.266 ПК України.

Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні. Суд вважає, що в адміністративній справі достатньо матеріалів для її розгляду в письмовому провадженні.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності комплексом будівель і споруд.

30 червня 2016 р. уповноваженою особою Очаківською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №29321-13 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 9234,88 гривень за 2015 рік та податкове повідомлення-рішення №995-00 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 54054,84 гривень за 2015 рік.

Новоодеською міською радою Новоодеського району Миколаївської області 20.01.2015 року прийнято рішення №4 "Про місцеві податки і збори". Відповідно до цього рішення встановлено ставку для об'єктів нежитлової нерухомості в розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.15 розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 гривень, тобто ставка податку 12,18 гривень (1%).

На підставі цього, Очаківською ОДПІ обраховано сума податку на нерухоме майно позивачки.

Відповідно до Закону України від 28.12.2014 р. №71-УІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи" були внесені зміни до Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого до останнього було включено ст. 266 "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки".

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.266.5.1. ст.266 ПК України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідні повноваження, їх розмежування між Верховною Радою та місцевими радами, зокрема, щодо податків, визначені в ст. 12 ПК України.

Згідно ст. 8 ПК України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори.

Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України, податок на майно належить до місцевих податків. Відповідно до ст. 265 ПК України, однією із складових податку на майно є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У відповідності до пп.12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, умовою застосування місцевого податку - податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в 2015 році, відповідно до пп. 12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України є офіційне оприлюднення рішення Новоодеською міською радою Новоодеського району Миколаївської області в строк до 15 липня 2014 року.

В цьому ж випадку, сільрадою було видано рішення про встановлення місцевого податку лише 17.01.15, тобто значно пізніше ніж 15.07.14, а тому за приписами пп. 12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України ці норми можуть застосовуватися не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Крім того, відповідно до ст.57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Тобто, обов'язковою умовою чинності нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування є його оприлюднення в офіційних виданнях та друкованих засобах масової інформації.

Враховуючи, що рішення Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області №4 від 20.01.15 є нормативно-правовим актом, але всупереч вимогам ст.57 Конституції України, ч.5 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", ст.22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" не було оприлюднено у офіційних друкованих засобах масової інформації, воно не є чинним.

Застереження у п.4 II. Прикінцеві положення Закону України від 28.12.2014 р. №71-УІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи" про те, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" не може стосуватися порядку оприлюднення цих рішень у офіційних друкованих засобах масової інформації, оскільки це конституційна вимога, яка викладена і у інших Законах України.

Зазначене застереження стосується решти обмежень та обов'язків розробника регуляторного акту, передбачених Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо затвердження планів діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, розроблення аналізу його впливу, оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій та інше.

Також неможливо у цьому випадку використати п.12.3.5 ст.12 ПК України, який уповноважує контролюючий орган нараховувати місцеві податки за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

В редакції зазначеного пункту, що діяв протягом 2015 року, передбачалась можливість нарахування грошового зобов'язання з місцевого податку виходячи із застосуванням їх мінімальних ставок передбачених ПК України. Але, п.266.5.1.ст.266 ПК України передбачає лише максимальні ставки зазначеного податку. Мінімальні розміри ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ПК України не передбачені взагалі. А за таких обставин, контролюючий орган за відсутності рішення органу місцевого самоврядування не має можливості визначити грошового зобов'язання з вказаного податку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, оскільки в строк до 14.07.14 Новоодеською міською радою Новоодеського району Миколаївської області не було офіційно оприлюднено відповідне рішення про встановлення ставок такого податку.

Положеннями підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України передбачено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції (Новоодеського відділення) Головного управління ДФС у Миколаївській області від 30.06.2016 року № 29321-13 та № 995-00.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області сплачений згідно платіжного доручення № Р24А123577653А30127 від 17.08.2016 року судовий збір в сумі 1653,63 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич