Справа № 164/504/17
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 164/504/17
п/с 2-а/164/181/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року. смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції, Штурма Дмитра Віталійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовував тим, що 19 січня 2016 року, він, керуючи транспортним засобом Nissan Patrol, який належить Маневицькому лісовому господарству, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на пр.Волі в м.Луцьку. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції на службовому автомобілі і, попросивши пред»явити документи, повідомили, що він зупинився в зоні дії знаку «Зупинка заборонена». Надавши документи, вину свою заперечив, пояснивши, що дія знаку «Зупинка заборонена» розповсюджується від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним і попросив скласти протокол, де він міг би зазначити свої пояснення та заперечення. Однак відповідач Штурма Д.В., не закінчивши оформлення постанови, відмовив у внесенні зауважень до тексту постанови, сів у службовий автомобіль і поїхав, нічого не роз»яснивши та не вручивши жодного документу. Зважаючи на зазначене, просив суд визнати дії відповідача Штурми Дмитра Віталійовича щодо складення постанови серії ПС 2 №804011 від 19 січня 2016 року неправомірними, а оскаржувану постанову скасувати.

В даному судовому засіданні позивач позов підтримав із наведених у ньому підстав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав суду заперечення в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом установлено, що постановою серії ПС № 804011 в справі про адміністративне правопорушення від 19 січня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с. 7).

Із вказаної постанови вбачається, що 19 січня 2016 року о 12 годині 55 хвилин по пр.Волі в с.Луцьку, керуючи транспортним засобом Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1 зупинився в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена), чим порушив п.п.8.4в ПДР України.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, 16 січня 2016 року, перебуваючи в м.Луцьку у зв»язку зі службовою необхідністю, керуючи транспортним засобом Nissan Patrol, який належить Маневицькому лісовому господарству, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на пр.Волі в м.Луцьку. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції на службовому автомобілі і, попросивши пред»явити документи, повідомили, що він зупинився в зоні дії знаку «Зупинка заборонена». Надавши усі необхідні документи, вину свою заперечив, пояснивши, що дія знаку «Зупинка заборонена» розповсюджується від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним і попросив скласти протокол, де він міг би зазначити свої пояснення та заперечення. Однак відповідач Штурма Д.В., не закінчивши оформлення постанови, відмовив у внесенні зауважень до тексту постанови, сів у службовий автомобіль і поїхав, нічого не роз»яснивши та не вручивши жодного документу. Про оскаржувану постанову дізнався лише після повідомлення із ВДВС Маневицького РУЮ ГУЮ у Волинській області.

Пояснення позивача підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, який також зазначив, що позивач повідомляв відповідача про свою незгоду із складанням постанови та наполягав у наданні можливості дати письмові пояснення, однак у цьому йому було відмовлено.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 та 2 статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, вона не відповідає вимогам вищевказаної статті КУпАП.

За вимогами ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності такого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не заперечує проти адміністративного позову. Частина 4 статті зобов»язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП і роз»яснень, викладених у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративне правопорушення» (із змінами), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом»якшувальні обставини, майновий стан винного, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Норми КАС України покладають на суб»єкта владних повноважень обов»язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем в даному випадку вимоги Закону не дотримано, а тому позов підлягає задоволенню, беручи до уваги також й те, що у запереченнях на позов, надісланих до суду, відповідач Штурма Д.В. зазначив, що 17 листопада 2016 року об 11 годині 30 хвилин, при здійсненні патрулювання по пр.Волі, 6, у м.Луцьку, ним було зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, що суперечить даті та часу вчинення адміністративного правопорушення, вказаного у оскаржуваній постанові.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 274, ч.3 ст. 284 КУпАП право закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення має лише орган, до компетенції якого віднесений розгляд справ про адміністративне правопорушення, відтак відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Крім того, скасування оскаржуваної постанови, є, в даному випадку, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі відновлює його права.

На підставі ст. 58 КУ, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 71, 159,160-163 КАС України, ст. ст. 7, 9, 10, 38, 245, 251, 280, 283, 293 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Луцьку рядового поліції Штурма Дмитра Віталійовича щодо накладення стягнення у виді 255 гривень штрафу, згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС №804011 від 19 січня 2016 року - незаконними.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС №804011 від 19 січня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у виді 255 гривень на ОСОБА_1 - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з повним повним текстом якої сторони зможуть ознайомитися після 15 квітня 2017 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська