Справа № 428/1055/17
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року справа №428/1055/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Васильєвої І.А., суддів: Василенко Л.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2017 року у справі № 428/1055/17 (головуючий І інстанції Баронін Д.Б.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, в якому просила, визнати протиправною вимогу відповідача щодо утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії у вигляді переплати у зв'язку з особливими умовами виплати пенсії працюючим пенсіонерам за період з 01.04.2015 року по 31.12.2016 року у розмірі 111277,14 грн. на підставі рішення відповідача про утримання надміру виплачених сум пенсій № 28 від 27.12.2016 року; зобов'язати відповідача скасувати рішення відносно позивача про утримання надміру виплачених сум пенсії № 28 від 27.12.2016 року; зобов'язати відповідача відновити позивачу виплати призначеної у 21.07.2014 пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) з січня 2017 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, створених зі страхових внесків (а.с.2-9).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2017 року позовні вимоги задоволенні частково. Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про утримання надміру виплачених сум пенсій № 28 від 27.12.2016 року. У задоволенні іншої частини позову відмовив (а.с.57-62).

Позивач, не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо відновлення виплати пенсії за віком з 01.01.2017 року та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо відновлення позивачу виплати пенсії за віком з 01.01.2017 року на підстав статті 46 Конституції України, Закону № 1058-IV в редакції від 09.07.2003 року за рахунок Пенсійного Фонду України, створених зі страхових внесків, в іншій частині постанову залишити без змін (а.с.73-78).

Відповідач, не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права (а.с.64-66).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

01 жовтня 2014 року позивач, як працююча особа, звернувся до Управління Пенсійного фонду України Сватівського району із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.38).

Відповідно до протоколу Управління Пенсійного фонду України Сватівського району № 206 віл 08.10.2014 року, позивачу було призначено пенсію за віком на загальних підставах згідно Закону № 1058-IV. В протоколі зазначається, що на момент призначення пенсії позивач працює (а.с.38).

11 березня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про взяття на облік її пенсійної справи за віком, пенсію задоволено по 31.12.2014. День виплати -21. Виплата відбулась через Ощадбанк у звязку з переїздом на постійне місце проживання до м. Сєвєродонецька. Раніше проживала в м. Луганську, Матросова, буд. 2 (а.с.39).

Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 75033 від 16.04.2015 року, позивача взято на облік, як пенсіонера за віком. В розпорядженні зазначається, що позивач працює (а.с.40).

08 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про порахунок пенсії, яка була призначена відповідно до ч. 4 статті 42 Закону № 1058-IV. Пенсія на іншій підставі, державна допомога, виплата на дитину, страхові виплати їй не призначались, на момент подання заяви працює (а.с.41).

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій від 27 грудня 2016 року № 28, установлено, що сума переплати пенсії за період з 01.04.2015 по 31.12.2016 у розмірі 111277,14 грн., згідно з довідкою відділу з виплати пенсій. У звязку з особливими умовами виплати пенсії працюючим пенсіонерам (причина переплати) сума переплати підлягає поверненню ОСОБА_2 відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV (а.с.15).

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області листами від 16.01.2017 року та 19.01.2017 року, повідомило позивача, що виплата пенсії припинена у звязку з тим, що позивач є працюючим пенсіонером, суми пенсії виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонеру або подання страхувальником недостовірних даних можуть бути поверненні пенсіонерам добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку (а.с.23-24).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) та Законом № 1058-IV.

Статтею 102 Закону № 1788-XII встановлено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Тобто, вказаною нормою передбачено обовязок позивача повідомляти відповідача про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, за невиконання якого передбачено відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV, згідно з частиною 1 якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За приписами частини 1 та 4 статті 103 Закону, суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зі змісту зазначених норм вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Відтак, законодавець визначає тільки ці дві підстави стягнення з особи, яка отримує пенсію, суми пенсій, виплачених надміру.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем рішення слугувало особливість умов виплати пенсії працюючим пенсіонерам, а саме те, що позивач з 01.04.2015 року по час прийняття рішення правував на посаді судді Апеляційного суду Луганської області. Також, відповідач в апеляційній скарзі вказує на зміни внесені Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII та Закону України № 911-VIII від 24 грудня 2015 року.

Разом з цим, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач мав у своєму розпорядженні належним чином засвідчені копії всіх сторінок трудової книжки позивача із відомостями про її працевлаштування на посаді судді Апеляційного суду Луганської області, що зберігались в пенсійній справі. Крім того, обізнаність відповідача про вказані обставини підтверджується розпорядженням відповідача від 16.04.2015 року, прийнятим на підставі заяви позивача про взяття його на облік, в якому зазначено, що позивач працює.

Тобто, відповідача протягом всього періоду мав в своєму розпорядженні достовірну інформацію про працевлаштування позивача на посаді судді Апеляційного суду Луганської області. Також, як субєкт владних повноважень, що здійснює призначення пенсії, обізнаний про зміни внесенні в законодавство, що регулює питання призначення та виплати пенсії. Проте, відповідачем не було припинено виплату пенсії позивачу.

Таким чином, в даному випадку відсутні законодавчо визначені обставини для стягнення надміру виплаченої суми пенсії. Колегія суддів зазначає, що апелянт не навів в апеляційній скарзі будь-яких даних про зловживання з боку відповідача своїм правом або подання ним недостовірних даних при призначенні допомоги.

Стосовно позовних вимог про зобовязання відновити виплату позивачу пенсії за віком з 01.01.2017 року на підстав статті 46 Конституції України, Закону № 1058-IV, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 47 Закону № 1058-IV в редакції із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, що набрав чинності 01 січня 2016 року: «Тимчасово, з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Крім, того відповідно статті 47 Закону 1058-IV в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016: Тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Вказаний закон є чинним, його положення не було визнано неконституційними.

Колегія суддів не приймає посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 та 21.12.2016 року № 7-рп/2016, оскільки вказаними рішеннями не визнавались неконституційними зміни внесені Законами від 24 грудня 2015 року № 911-VIII та № 1774-VIII від 06.12.2016до статті 47 Закону 1058-IV.

Тобто в даному випадку позивач не має право на отримання пенсії на період працевлаштування по 31 грудня 2017 року. Такі обмеження відповідно зазначеного Закону були застосовані до всіх інших службовців державного сектору.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі Кечко проти України, рішення від 8 листопада 2005 року Заява N 63134/00, § 23 Суд зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство.

У справі Ейрі проти Ірландії, рішення від 09.10.1979 № 1, Європейський суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено Європейським судом з прав людини у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" рішення від 12.10.2004, скарга N 60669/00.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині відновлення виплати позивачу пенсії за віком з 01.01.2017 року.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що постанова прийнята судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому апеляційні скарги залишаються без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2017 року у справі № 428/1055/17, - залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2017 року у справі № 428/1055/17, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: І.А.Васильєва

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_3