Справа № 161/17677/16-а,2-а/161/150/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3705/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2017 року в адміністративній справі № 161/17677/16-а за позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у м.Луцьку), інспектора роти № 3 батальйону УПП у м.Луцьку старшого лейтенанта поліції Капустинського Максима Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із зазначеним позовом та просив скасувати постанову серії АР № 030362 від 14 грудня 2016 року, якою його притягнуто до відповідальності.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена), чим порушено п.8.4 (в) Правил дорожнього руху України, оскільки його автомобіль був припаркований не в зоні дії цього знаку.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи і порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тими ж аргументами і обставинами, що й вимоги позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 8.4 в) ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

У пункті 33 ПДР пп.3.34 міститься заборонний дорожній знак «Зупинку заборонено», який забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, зокрема, що порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом, 14 грудня 2016 року близько 12 години 55 хвилин на вулиці Словацького, 9 у м.Луцьку Волинської області позивач, керуючи автомобілем марки «Isuzu Trooper» д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п.8.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

У зв'язку із зазначеним, постановою інспектора Капустинського М.Ю. від 14.12.2016 р. серії АР № 030362 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на наступне.

З пояснень позивача видно, що 14.12.2016 р. керуючи автомобілем по вул. Словацького у м.Луцьку він здійснив тимчасову зупинку на смузі зустрічного руху біля лівого краю проїзної частини, отже його автомобіль був припаркований не в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена), тому підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не було.

Проте, з наявної у справі відеозйомки фіксації події адміністративного правопорушення видно, що позивач здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена), який також розташовувався з іншого боку вулиці, що також визнав позивач в суді першої інстанції пояснивши, що здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки не помітив його на іншій стороні дороги.

Також, силует заборонного знаку чітко видно із місця стоянки автомобіля.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач порушив ПДР і постанова щодо нього була прийнята правомірно.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2017 року в адміністративній справі № 161/17677/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. М. Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 22 травня 2017 року.