Справа № 164/158/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4998/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 17 лютого 2017 року у справі №164/158/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2017 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області (далі - Управління), просила визнати протиправним дії Управління щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати Управління, починаючи з 23 січня 2017 року, провести перерахунок та здійснювати виплату пенсії позивачу відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2017, прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в проведені перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 зі збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 1 лютого 2017 року; стягнено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області 640 (шістсот сорок) гривень судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2017 та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 до 10.01.2004 розмір пенсії обчислювався із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу для чоловіків і 15 років стажу для жінок згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До 01.01.2004 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містив норми, яка б передбачала доплату за понаднормовий стаж. Законом України від 23.12.2004 №2291-ІХ внесено зміни в статтю 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з яких за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія з віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пункт 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується лише при обчисленні розміру пенсії за нормами п.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто для обчислення розміру пенсії за першою складовою. Крім того, зазначає, що ч.5 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачає проведення перерахунку пенсії згідно Закону, а лише її призначення. Оскільки позивач отримує пенсію, відповідно до Закону №1058, то і її збільшення повинно проводитись відповідно до цього ж Закону. Враховуючи вказане, вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п.3 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, що підтверджуються посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Волинською обласною державною адміністрацією 9 грудня 1993 року та пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 (а.с.9).

З 01 квітня 1991 року ОСОБА_1 призначена пенсія згідно із Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», загальний страховий стаж становить 44 роки 00 місяців 03 дні.

На звернення ОСОБА_1 від 23.01.2017 щодо перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Управління листом від 02.02.2017 №66/Т-01 в такому перерахунку відмовило та повідомило, що до набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, тобто до 01 січня 2004 року, пенсії обчислювались із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу для чоловіків і 15 років стажу для жінок згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чинний з 01 січня 2004 року, не містив норми, яка б передбачала доплату за понаднормований стаж. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 23 грудня 2004 року внесено зміни до ст.28 вказаного Закону, згідно з якими за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Оскільки пенсія призначена з 01.04.1991, то доплата за понаднормовий стаж складає 234,25 грн. (за 24 роки - 24 відсотки) (а.с.6-7).

Вважаючи вказану відмову необґрунтованою, ОСОБА_1 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Таким чином, вказані норми надають право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом - Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», або спеціальним - Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII, в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії, (далі - Закон №796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 3 ст.55 Закону №796-XII встановлено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

Таким чином, вказані законодавчі положення визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. Водночас порядок перерахунку пенсій Законом №796-XII не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що починаючи з 01 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону №796-ХІІ без врахування положень Закону №1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону №1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону №796-ХІІ.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону №796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Верховний суд України у постанові від 07.07.2015 (справа 754/12702/14-а), вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судами попередніх інстанції норм статті 56, 57 Закону №796-XII та частини другої статті 27 Закону № 1058-IV, висловив правову позицію щодо права застрахованої особи-постраждалої від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якій нарахована пенсія відповідно до Закону № 1058-IV, на обрання умов, норм і порядку пенсійного забезпечення відповідно Закону № 796-ХІІ, зокрема на перерахунок пенсії відповідно до статті 56 цього Закону. Це право, на думку Верховного Суду України, підлягає реалізації відповідно до статті 27 Закону № 1058-IV.

Окрім того, у постанові від 20 вересня 2016 (справа 1601/12900/12) Верховний суд України зазначив, що особам, яким призначена пенсія на підставі Закону №796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки позивачу призначена пенсія на умовах визначених, зокрема положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок такої має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік, але не вище 75 відсотків заробітку.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо протиправності відмови Управління провести перерахунок пенсії позивачу зі збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років.

Оскільки позивач не оскаржує постанову суду в частині відмови в позові, а тому в силу приписів ст.195 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 17 лютого 2017 року у справі №164/158/17- без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н.В. Ільчишин