Справа № 425/3537/16-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 травня 2017 року м. Київ К/800/14810/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Олексієнко М.М. вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги представника управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області (далі - УПФ) на судові рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 лютого 2017 року, Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УПФ про зобов'язання призначити пенсію за вислугу років,

В С Т А Н О В И В :

3 травня 2017 року представник УПФ звернувся з касаційною скаргою на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року, якими позовні вимоги задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження УПФ від 17 жовтня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоди роботи з 14 квітня 1999 року по 30 квітня 2000 року на посаді медичної сестри, з 1 травня 2000 року по 2 січня 2007 року на посаді інструктора ЛФК у «Рубіжанському навчально-реабілітаційному Центрі», з 1 лютого 2014 року по 9 вересня 2016 року на посаді медичної сестри у комунальному закладі «Рубіжанська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів». Зобов'язано УПФ призначити позивачці пенсію за вислугу років з 16 вересня 2016 року згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ставиться вимога про скасування судових рішень та ухвалення нового про відмову в позові. Вказується на те, що Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років посада медсестри навчально-реабілітаційного центру не передбачена. Крім того, позивачка за час своєї роботи не отримувала надбавку за вислугу років.

Вивчивши зміст касаційної скарги, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до положень, передбачених пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадку, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга є необґрунтованою, якщо викладені в ній доводи не містять посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права або такі посилання є безпідставними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, є безпідставні.

Відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01 квітня 2015 року не менше 25 років та після цієї дати з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців, з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років.

До досягнення 55-річного віку, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 01 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше 25 років 6 місяців.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (далі - постанова КМУ №909), відповідно до якої пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я і соціального захисту призначаються після досягнення 55 років за наявності спеціального стажу роботи станом на 1 квітня 2015 р. не менше 25 років і після цієї дати:з 1 квітня 2015 р. по 31 березня 2016 р. - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 р. по 31 березня 2017 р. - не менше 26 років.

Згідно з розділом 1 Освіта постанови КМУ №909 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до закладів і установ освіти відносяться, зокрема, Загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи.

Відповідно до Примітки 1-1 постанови, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працюють у навчальних закладах і установах, перелічених у розділі "1. Освіта", відносяться до числа осіб, що мають право на пенсію за вислугу років.

При призначенні пенсії за вислугу років зазначеним у цьому переліку особам допускається підсумовування стажу за періоди їх роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров'я та соціального захисту (пункт 4 Примітки).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України від 13 травня 1999 року №651-XIV «Про загальну середню освіту» (далі - Закон №651-XIV) загальноосвітній навчальний заклад - навчальний заклад, що забезпечує реалізацію права громадян на загальну середню освіту.

Загальноосвітній навчальний заклад, заснований на приватній формі власності, здійснює свою діяльність за наявності ліцензії, виданої в установленому законодавством України порядку.

Відповідно до частини першої статті 9 зазначеного Закону до загальноосвітніх навчальних закладів належать: школа I - III ступенів; спеціалізована школа (школа-інтернат) I - III ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів; гімназія (гімназія-інтернат) - навчальний заклад II - III ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів відповідно до профілю; колегіум (колегіум-інтернат) - навчальний заклад II - III ступенів філологічно-філософського та (або) культурно-естетичного профілю; ліцей (ліцей-інтернат) - навчальний заклад III ступеня з профільним навчанням та допрофесійною підготовкою (може надавати освітні послуги II ступеня, починаючи з 8 класу); школа-інтернат I - III ступенів - навчальний заклад з частковим або повним утриманням за рахунок держави дітей, які потребують соціальної допомоги; спеціальна школа (школа-інтернат) I - III ступенів - навчальний заклад для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку; санаторна школа (школа-інтернат) I - III ступенів - навчальний заклад з відповідним профілем для дітей, які потребують тривалого лікування; школа соціальної реабілітації - навчальний заклад для дітей, які потребують особливих умов виховання (створюється окремо для хлопців і дівчат); вечірня (змінна) школа II - III ступенів - навчальний заклад для громадян, які не мають можливості навчатися у школах з денною формою навчання; навчально-реабілітаційний центр - навчальний заклад для дітей з особливими освітніми потребами, зумовленими складними вадами розвитку.

Як установлено судами попередніх інстанцій, згідно довідки комунального закладу «Рубіжанської обласної загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІІ ступенів» №204 від 25.05.2016 року, з 01.09.1998 року Рубіжанський навчально-реабілітаційний багатопрофільний Центр є правонаступником Рубіжанської санаторної школи-інтернату.

На підставі рішення Луганської обласної Рубіжанський навчально-реабілітаційний багатопрофільний Центр перейменовано у Рубіжанський обласний навчально-реабілітаційний Центр.

Наступним рішенням Луганської обласної ради Рубіжанський обласний навчально-реабілітаційний Центр перейменовано в комунальний заклад «Рубіжанська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат» І-ІІІ ступенів.

Згідно статуту Рубіжанського навчально-реабілітаційного багатопрофільного Центру зазначений заклад є правонаступником Рубіжанської санаторної школи-інтернату та є закладом освіти, який забезпечує умови для відновлення здоров`я, соціальної адаптації, професійної орієнтації дітей, що мають вади у фізичному розвитку, органічні та функціональні захворювання внутрішніх органів та систем. Метою Центру є здійснення комплексної медичної, психологічної, педагогічної реабілітації хворої дитини. Одним із основних завдань Центру є забезпечення умов для отримання вихованцями якісної освіти певного рівня.

Зазначений заклад є правонаступником Рубіжанського навчально-реабілітаційного багатопрофільного Центру, здійснює свою діяльність згідно з типовим Положенням про навчально-реабілітаційний Центр та має у своєму складі середню загальноосвітню школу І-ІІ ступенів. Метою діяльності Центру є здійснення комплексної медичної, психологічної, педагогічної та фізичної реабілітації хворої дитини тощо. Одним із головних завдань Центру є забезпечення умов для отримання вихованцями якісної освіти певного рівня.

22.12.1998 року Рубіжанським навчально-реабілітаційним багатопрофільним Центром було отримано ліцензію №130269, якою засвідчено право провадження освітньої діяльності за рівнем неповна загальна середня освіта І-ІІ ступеня. Строк дії ліцензії до 22.12.2003 року.

Згідно свідоцтва про атестацію, виданого Управлінням освіти і науки Луганської облдержадміністрації, від 18.04.2011 року Рубіжанський обласний навчально-реабілітаційний Центр визнано атестованим за освітнім рівнем базова загальна середня освіта. Строк дії свідоцтва - 12.04.2011 року по 11.04.2021 рік.

Цей заклад є правонаступником Рубіжанського обласного навчально-реабілітаційного Центру. Школа-інтернат є комунальним загальноосвітнім санаторним навчальним закладом І-ІІІ ступенів з медичним профілем для дітей, хворих на сколіоз, метою діяльності якого є забезпечення реалізації права дітей, які потребують тривалого лікування та реабілітації, на загальну середню освіту.

Тобто, Рубіжанський навчально-реабілітаційний багатопрофільний Центр та Рубіжанський обласний навчально-реабілітаційний Центр, а також Комунальний заклад «Рубіжанська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» є комунальними закладами, а з прийняттям Закону №651-XIV отримання ліцензії для здійснення діяльності передбачено для загальноосвітніх навчальних закладів, заснованих саме на приватній формі власності.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону №651-XIV основною формою державного контролю за діяльністю загальноосвітніх навчальних закладів усіх типів і форм власності є державна атестація закладу, яка проводиться не рідше одного разу на 10 років у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти.

Як вірно установлено судами, після закінчення строку дії ліцензії виданої Рубіжанському навчально-реабілітаційному багатопрофільному Центру - 22.12.2003 року, його правонаступник Рубіжанський обласний навчально-реабілітаційний Центр в строк передбачений законом, тобто в десятирічний строк пройшов атестацію і 18.04.2011 року отримав відповідне свідоцтво.

Стосовно отримання позивачкою надбавки за вислугу років, в касаційній скарзі відповідач стверджує, що надбавка за вислугу років ОСОБА_1 не нараховувалась.

Проте такий висновок не відповідає вимогам закону.

За змістом пунктів 1,2 Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2009 року №1418, дія цього Порядку поширюється на медичних та фармацевтичних працівників, які працюють на зазначених у пункті 3 цього Порядку посадах у будь-яких державних та комунальних установах, закладах, організаціях незалежно від підпорядкування і умови оплати праці яких визначаються відповідно до умов оплати праці працівників державних та комунальних закладів охорони здоров'я, крім посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби України. Надбавка за вислугу років установлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я залежно від стажу роботи в такому розмірі: стаж роботи понад 3 роки розмір щомісячної надбавки до посадового окладу -10%; стаж роботи понад 10 років розмір щомісячної надбавки до посадового окладу -20%; стаж роботи понад 20 років розмір щомісячної надбавки до посадового окладу -30%.

Пунктом 3 зазначеного Порядку надбавка за вислугу років виплачується керівникам закладів охорони здоров'я, їх заступникам з числа лікарів, заступникам головного лікаря з медсестринства, керівникам структурних підрозділів з числа лікарів, головним медичним сестрам, лікарям усіх спеціальностей, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоровя, керівникам фармацевтичних (аптечних) закладів, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів з числа провізорів і фармацевтів, провізорам усіх спеціальностей, фахівцям з базовою вищою та неповною вищою медичною і фармацевтичною освітою усіх спеціальностей та помічникам ентомолога.

Судами установлено, що позивачці за період з 14.04.1999 року по 31.12.2009 року надбавка за вислугу років не нараховувалась. За період з 01.01.2010 року по 09.09.2016 року їй щомісячно нараховувалась надбавка за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу при наявності медичного стажу понад 20 років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2009 року №1418 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я».

Згідно протоколу засідання комісії з визначення медичного стажу від 04.01.2010 року медичний стаж ОСОБА_1 на 01.01.2010 року складав 20 років 7 місяців 1 день.

Тому виплата надбавки медичним працівникам до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2009 року №1418 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я» не була передбачена чинним законодавством, тому надбавка за вислугу років в розмірі 30% нараховувалась саме з 01.01.2010 року

Отже, не є підставою для відмови в зарахуванні стажу роботи в цій установі до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років те, що Рубіжанський навчально-реабілітаційний центр та комунальний заклад Рубіжанський обласний загальноосвітній санаторій школа-інтернат І-Ш ступенів не звітувало в облік стажу як працівнику який відноситься до окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

З урахуванням зазначеного, керуючись статями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області на судові рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17 лютого 2017 року, Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області про зобов'язання призначити пенсію за вислугу років.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Олексієнко