Справа № 826/538/17
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/538/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

апелянт ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва, в якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Окружного адміністративного суду міста Києва в частині неналежного розгляду звернень ОСОБА_3 від 06.12.2016 та 19.12.2016;

- зобов'язати Окружний адміністративний суд міста Києва належним чином (об'єктивно і всебічно) розглянути звернення ОСОБА_3 від 06.12.2016 та 19.12.2016, надавши повні і обґрунтовані відповіді;

- визнання неправомірною бездіяльності Окружного адміністративного суду міста Києва, що полягає у порушенні встановленого строку направлення особам, які брали участь у справі №826/1154/16, але не були присутніми у судовому засіданні, постанови суду від 15.11.2016.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання неправомірною бездіяльності Окружного адміністративного суду міста Києва, що полягає у порушенні встановленого строку направлення особам, які брали участь у справі №826/1154/16, але не були присутніми у судовому засіданні, постанови суду від 15.11.2016 - закрито, з тих підстав, що спір в цій частині не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду. В апеляційній скарзі позивач вказується, що дії суду щодо несвоєчасного направлення копії судового рішення сторонам у справі не є діями, що пов'язані із відправленням правосуддя, а є здійсненням адміністративних повноважень, тому висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі є необґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Положеннями пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно пунктів 1 та 7 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Закриваючи провадження у справі в цій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову в цій частині є бездіяльність Окружного адміністративного суду міста Києва, що полягає у порушенні встановленого строку направлення копій судового рішення.

Конституційний Суд України в рішенні №6-рп/2001 від 23.05.2001 зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосудця регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії судців, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.07.09 №6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів та суддів» роз'яснено, що у розумінні положень ч.1ст.2, пп..1,7 і 9 ст.3,ст..17,ч.3ст.50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних , господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності , вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 22 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами. У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності.

При цьому, у порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності.

У зв'язку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, суд першої інстанції правовірно закрив провадження в справі в справі з посиланням на положення п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до положень якої суд суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст. 195, 198, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 22.05.2017.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.