Справа № 425/599/17
Суддя: Романовський Є. О.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 Провадження №2-а/425/37/17

Справа №425/599/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі:

головуючого судді Романовського Є.О.,

за участю секретаря Вада Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжне адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до начальника Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Слєпцової Юлії Анатоліївни про зобов'язання сплатити борг,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.05.2016 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Луганської області від 04.07.2016 року стягнуто з

ОСОБА_3 на його користь борг у розмірі 86 689,81 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат. 04.08.2016 року державним виконавцем Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Мохно А.О., на підставі виконавчого листа від 26.06.2016 року № 2/425/94/16, виданого на підставі зазначеного рішенням суду, було відкрито виконавче провадження та на підставі його заяви, накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника.

Внаслідок того, що ОСОБА_3 сплачує йому борг, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 100 грн. на місяць, а державні виконавці не виконують рішення суду та свідомо діють в інтересах боржника, просив суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, оскільки станом на 17.05.2017 року змінився курс російського рубля, та посилаючись на ст. ст. 30, 82, 87 Закону України «Про виконавче провадження», стягнути з ОСОБА_3 та начальника Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Слєпцової Ю.А. на свою користь борг у розмірі 145 220 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 16 000 грн.

Позивач та його представник у судовому засідання уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явилася, надіслала заяву, в якій заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на скрутний майновий стан та просила розглянути справу без її участі.

Представник Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що на примусовому виконанні в Рубіжанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебуває зведене виконавче провадження від 11.08.2016 року № 52291955, про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь фізичних осіб, в складі якого перебуває виконавчий лист

№ 2/425/94/16 про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача боргу у розмірі

86 689,81 грн. За вказаним виконавчим провадженням, державним виконавцем вчинені наступні дії: накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, за заявою стягувача; складено акт опису й арешту майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та вчинено всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для своєчасного виконання рішення суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.05.2017 року закрито провадження в адміністративні справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов'язання сплатити борг на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України (а.с.86).

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження».

Правовідносини з приводу розгляду адміністративним судом справ, предметом яких є рішення, дії, бездіяльність державної виконавчої служби унормовані

ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Луганської області від 04.07.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.05.2016 року змінено, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 02.04.2014 року в розмірі 86 689,81 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. (а.с. 12, 81-83).

03.08.2016 року Рубіжанським міським судом Луганської області видано виконавчий лист по справі № 2/425/94/16; провадження 425/4442/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 86 689,81 грн. та 04.08.2016 року старшим державним виконавцем Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Мохно А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом (а.с.2, 58-59).

04.08.2016 року старшим державним виконавцем Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Мохно А.О. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3, що підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51858654 (а.с. 60).

11.08.2016 року постановою про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, винесеною старшим державним виконавцем Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Мохно А.О. виконавче провадження № 51858654 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 52291955, а постановою від 11.08.2016 року виконавче провадження № 51858654 об'єднано з виконавчим провадженням № 46651060 (а.с. 61-62).

19.10.2016 року ОСОБА_1 на адресу Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області на ім'я начальника відділу Слєпцової Ю.А. направлено скаргу претензію на дії державного виконавця Мохно А.О. по стягненню боргу за виконавчим провадженням

№ 51858654 (а.с. 3).

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї наданої Центром надання послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 10.11.2016 року

№ 201623799 (а.с.75).

Згідно відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер майна 24343635) 2/3 квартири АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 на підставі договору дарування та згідно відомості з єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 10996606) на 2/3 частини зазначеної вище квартири постановою Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ВП 24875394 накладено арешт (а.с. 65-66).

Згідно відповідей наданих Пенсійним фондом України від 08.08.2016 року за

№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ОСОБА_3 пенсію не отримує та за трудовим або цивільно-правовим договорами не працює; згідно відповіді, наданої Державною податковою службою України від 08.08.2016 року за № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 юридичну особу ліквідовано (припинено) / фізичну особу - підприємця припинено за РНОКПП: НОМЕР_5, інформація стосовно ОСОБА_3 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а.с. 63, зворот а.с.63).

Станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 не зареєстровано, що підтверджується відповіддю, наданою 19.09.2016 року №643 КП «БТІ» РМР на запит старшого державного виконавця Мохно А.О., а також згідно відповіді територіального сервісного центру № НОМЕР_6 України від 19.08.2016 року транспортні засоби за ОСОБА_3 не зареєстровані(а.с. 64, 67).

Згідно відповіді голови правління гаражного кооперативу «Мрія» від

13.03.2017 року №13/03 майна на правах власності на ім'я ОСОБА_3 не зареєстровано (а.с. 80).

19.09.2016 року старшим державним виконавцем Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Мохно А.О. проведено опис майна, що належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом опису й арешту майна серія № 51858654 та відібрано від боржника розписку, згідно якої остання зобов'язується сплачувати заборгованість до 25 числа кожного місяця (а.с. 68-70).

20.09.2016 року начальником Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області

Слєпцовою Ю.А. повідомлено ОСОБА_1 про хід виконання рішення суду за виконавчим листом № 2/425/94/16, зведене виконавче провадження № 52291955, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу розмірі 86 689,81 грн.

(а.с. 71).

Згідно повідомлення Рубіжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції від 27.09.2016 року

№ 711/02.2-04/04, 20.07.2002 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 73).

27.02.2017 року листом виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області Рубіжанському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відмовлено в дозволі на реалізацію 2/3 частини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, оскільки за вказаною адресою зареєстрована та мешкає малолітня дитина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.79).

Відповідно до поштових переказів, ОСОБА_3 надсилала ОСОБА_1 в рахунок боргу по 100 грн. 23.09.2016 року, 17.10.2016 року, 15.11.2016 року та

16.03.2017 року (а.с.72, 74, 76-77).

Відповідно до п.7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Водночас, цей Закон набрав чинності 05.10.2016 року, а виконавче провадження відкрито 04.08.2016 року, тому, до даних правовідносин слід застосувати положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV в редакції від 21.04.1999 року (далі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, - виконавчі листи, що видаються судами.

Виконавчий лист, виданий Рубіжанським міським судом Луганської області 03.08.2016 року по справі № 2/425/94/16; провадження 425/4442/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 86 689,81 грн. до цього часу не виконаний.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи.

Положенням ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та

громадянами.

Рішення судів у кримінальних провадженнях про конфіскацію, спеціальну конфіскацію майна, арешт майна, а також рішення судів про стягнення активів в дохід держави та про арешт майна у позовних провадженнях у справах про визнання необґрунтованими активів та їх витребування у встановлених законом випадках виконуються Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

З аналізу цієї статті вбачається, що Рубіжанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській областіне відносяться до переліку юридичних осіб, до яких стягувач має право звернутися з позовом у разі невиконання рішення з вини таких юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в частині зобов'язання сплатити бору слід відмовити, оскільки на органи державної виконавчої служби покладається примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а не сплата боргу замість боржників.

Крім того, підставою для відшкодування моральної шкоди є наявність у діях суб'єкта владних повноважень протиправних дій і причинного зв'язку між ними та заподіяння шкоди особі.

У відповідності до Постанови Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім цього розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Проте, суд вважає, що позивачем не надані належні докази, які підтверджують заподіяння йому моральної шкоди, не надані суду пояснення з яких він виходив при оцінці завданої моральної шкоди та враховуючи те, що в діях відповідача відсутні протиправні дії, в задоволенні позову, в частині відшкодування моральної шкоди, слід також відмовити.

Керуючись ст. ст. 9-11, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Слєпцової Юлії Анатоліївни, про зобов'язання сплатити борг - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Є.О. Романовський