Справа № 826/10401/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 травня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Межевич М.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування постанови в частині,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу.

Вимоги до апеляційної скарги, порядку та строків її подання встановлені ст.ст. 186, 187 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС).

Апеляційна скарга не відповідає зазначеним вимогам у зв'язку з відсутністю документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Згідно ч. 6 ст. 187 КАС до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до положень пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням того, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, то відповідно до ч. 1, пп.пп. 1, 2 п. 3 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року - 1 378 грн, апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 1 212,64 грн.

У своїй апеляційній скарзі, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на ст. 3 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої в виконання Рішення (Європейського суду з прав людини) здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 1 цього Закону під виконанням Рішення слід розуміти: а) виплата Стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру; б) вжиття заходів загального характеру.

Аналіз норм Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» дає підстави для висновку, що оскарження у судовому порядку рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади з питань виконання Рішення Європейського суду з прав людини не є виконанням цього Рішення у розумінні положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому таке оскарження не підпадає під дію ст. 3 цього Закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулює Закон України «Про судовий збір», стаття 5 якого (пільги щодо сплати судового збору) не містить підстав для звільнення осіб від сплати судового збору у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади з питань виконання Рішення Європейського суду з прав людини.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 88 КАС суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частини 1 та 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» також передбачають, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, в апеляційній скарзі позивач не стверджує, що його майновий стан є незадовільним та не надає цьому доказів.

За таких обставин, підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору відсутні.

У відповідності до ч. 3 ст. 189 КАС, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідно до вимог ч. 1 ст. 108, ч. 6 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КАС слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали протягом якого апелянт має право надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору. У разі якщо недоліки апеляційної скарги не буде усунуто, вона буде повернута особі, яка її подала.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2017 року залишити без руху.

Встановити десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, протягом якого апелянт має право надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Межевич