Справа № 520/907/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/907/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, що викладена у листі пенсійного органу № 1124/Л-11 від 10 жовтня 2016 року; зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу суму компенсації втрати частини доходів, за період з 13 листопада 2008 року по 31 серпня 2016 року, у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії, у розмірі 33 810,87 грн.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як отримані позивачем кошти за рішенням суду мають характер разового платежу, а тому на них не поширюється дія ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням».

Крім того, апелянтом зазначено, що судом першої інстанції порушено правила розгляду даної справи у порядку скороченого провадження, в свою чергу, пенсійний фонд бажав прийняти участь у відкритому розгляді даної справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до актового запису № 6004 31 травня 2015 року помер чоловік позивача - ОСОБА_2

В свою чергу, постановою Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2011 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2, починаючи з 13 листопада 2008 року, відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2007 року № 1294 та наказу Міністра Оборони України № 377 від 28.07.2008 року; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії, з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення, починаючи з 13 листопада 2008 року, з урахуванням здійсненних виплат.

Внаслідок чого, пенсійним фондом у вересні 2016 року зробленого перерахунок та проведено доплату позивачу коштів за вказаним рішенням, у розмірі 33 810,87 грн., що вбачається із розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії.

При цьому, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1121/Л-11 від 10.10.2016 року на звернення позивача повідомлено про відсутність законних підстав для обчислення управлінням компенсації, оскільки поточна пенсія чоловіку позивача нараховувалася та виплачувалася своєчасно, а для виплати коштів за рішенням суду з Державного бюджету України було відсутнє відповідне фінансування.

Не погоджуючись з отриманою відмовою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок, з яким погоджується судова колегія, про задоволення позовних вимог та визнання протиправною відмову пенсійного органу у здійсненні компенсації позивачу втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Судовою колегією встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності відмови пенсійного органу у нарахуванні позивачу компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням встановлених строків їх виплати.

В даному випадку, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про отримання відповідної компенсації у звязку з порушенням встановлених строків виплати пенсії, що перерахована на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області.

Так, колегія суддів зазначає, що дія вищезазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

В свою чергу, основною умовою для відповідної виплати громадянину є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року № 21-518а14.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що несвоєчасне нарахування спірних пенсійних виплат відбулося у зв'язку із протиправною бездіяльністю пенсійного органу, що встановлено судовим рішенням в іншій справі, а тому позивач має право на отримання відповідної компенсації.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з посиланнями пенсійного органу на порушення судом першої інстанції строків розгляду даної справи в порядку скороченого провадження, а також строків надсилання копії оскаржуваного рішення, проте такі порушення не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

При цьому, посилання пенсійного органу на відсутність відповідного бюджетного фінансування для вчасної виплати спірних коштів, не приймається колегією суддів, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення суду, так як відповідно до вищевказаних норм така обставина не звільняє пенсійний орган від обовязку компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 183-2, 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_3