Справа № 2-а-3912/09/1470
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.Справа № 2-а-3912/09/1470

Категорія: 9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Єнтіна А.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2009 року у справі за позовом СДП - фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

31.07.2009 року СДП - фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №50 від 17.07.2009 року.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що за результатами перевірки її діяльності відповідач дійшов до висновку про порушення її підприємством ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у звязку з чим, до неї були незаконно застосовані штрафні (фінансові) санкції у вигляді штрафу у сумі 8 658 грн. Позивач вважає, що зазначене рішення прийнято з порушення вимог Закону, оскільки сума у розмірі 1663 грн. не є денним виторгом, а особистими коштами позивача.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.11.2009 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано рішення ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва від 17.07.2009 року №50 про застосування до СДП фізичної особи ОСОБА_1 фінансових санкцій на суму 8658 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального та матеріального права та просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.11.2009 року, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову СДП фізичної особи ОСОБА_1 в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

03.07.2009 року посадовими особами ДПА у Миколаївській області, на підставі «Плану проведення перевірок на липень 2009 року», було проведено перевірку за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, а саме СДП фізичну особу ОСОБА_1

За результатами цієї перевірки складено акт №0684/14/00/23/НОМЕР_1 від 03.07.2009 року та встановлено порушення позивачем п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки при розрахунку за придбаний товар розрахункова квитанція не виписувалась та не надавалась на суму 13,40 грн., крім того, встановлено невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими (операціями) квитанціями, виданими з початку робочого дня на суму 1663,60 грн. (готівка 1777 грн. на місці розрахунків, покупка 14,40 грн., загальна сума по РК -100 грн.).

На підставі вказаного акту перевірки, 17.07.2009 року заступником начальника ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва було винесено рішення про застосування до СПД-ФО ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 8 658 грн.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного рішення, у звязку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Однак, судова колегія не погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необґрунтованими та не заснованими на законі, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст.11 ч.2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" №509-ХІІ від 04.12.1990 року (із змінами та доповненнями), зазначено, що ограни державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Статтями 15 та 16 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 року визначено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), здійснюють органи Державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок. Контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Приписами п.п.9,13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

§ щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій;

§ забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Як зазначено вище, згідно п.13 ст.3 вказаного Закону, субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Також слід зазначити, що в розумінні ст.2 вказаного Закону, місце проведення розрахунків це місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до пункту 23 «Порядку провадження торговельної діяльності та Правил торговельного обслуговування населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року №833, забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (т.б. в касі, грошовому ящику, сейфі, столі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, в присутності якої проводилась перевірка, не зазначила ні в акті перевірки, ні в своїх поясненнях до акту, що знайдені фактично на місці проведення розрахунків кошти у сумі 1663,60грн. не є денним виторгом, а 1500 грн. з них - є її особистими коштами (т.б. сумою поверненого їй боргу), і, відповідно, ніяких зауважень до акту перевірки одразу ж не надала та до того ж, підписала акт і опис готівкових коштів на місті…».

Окрім того, як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, вказаною перевіркою податківцями також було виявлено факт продажу позивачем товарів без проведення операції продажу через розрахункову книжку і відповідно факт не видачі розрахункової квитанції за цей проданий товар, що, в свою чергу, є грубим порушенням вимог п.5 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері громадського харчування та послуг».

Що ж стосується твердження позивача про порушення співробітниками ДПІ вимог ч.1 ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», то судова колегія вважає їх необґрунтованими та до уваги не приймає, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивач та її працівник, не зважаючи на такі обставини початку перевірки фактично допустили працівників податкового органу до проведення цієї перевірки та до того ж, підписали Акт даної перевірки без будь-яких зауважень.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, на думку суду 2-ї інстанції, перевіряючи, здійснивши спочатку закупівлю товару, а потім пред'явивши на ознайомлення направлення на перевірку та службові посвідчення, не позбавили позивача скористатись своїми зазначеними вище правами, та відповідно, ні яким чином не порушили права позивача.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Приймаючи дане рішення, судова колегія, в даному випадку, також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач же, який є субєктом владних повноважень, в даному конкретному випадку, свою правову позицію суду довів та належним чином її обґрунтував.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Отже, оскільки судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення, на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2009 року скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог СПД - фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Золотніков О.С.

ОСОБА_2