Справа № 161/3550/17
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3550/17
Провадження № 2-а/161/536/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шолом С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові в особі інспектора взводу ОДДЗ УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом доУправління патрульної поліції у м. Львові в особі інспектора взводу ОДДЗ УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 23.02.2017 року інспектором взводу ОДДЗ УПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 566124 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. У вказаній постанові інспекторЛаврик П.В. посилається на те, що 23.02.2017 року о 15:45 год. позивач керуючи автомобілем SCANIA/BENALU, номерний знак НОМЕР_1/АС2453ХО на автодорозі Київ-Чоп (ділянка 610 км + 200 м) перевозив вантаж (пшениця), загальна маса транспортного засобу становить 43200 кг, що перевищує допустиму 40000 кг, чим порушили п. 22.5 ПДР України. З даною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною, просить суд скасувати дану постанову. Крім того, просить суд справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.02.2017 року інспектором взводу ОДДЗ УПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 566124 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с. 3).

З даної постанови вбачається, що позивач 23.02.2017 року о 15:45 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем SCANIA/BENALU, номерний знак НОМЕР_1/АС2453ХО на автодорозі Київ-Чоп (ділянка 610 км + 200 м) перевозив вантаж (пшениця), загальна маса транспортного засобу становить 43200 кг, що перевищує допустиму 40000 кг, чим порушили п. 22.5 ПДР України(а.с. 3).

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до вищезазначеного, заборонено перевозити вантажі транспортними засобами, фактична маса яких перевищує 40 т.

Незважаючи на це, ОСОБА_1здійснював перевезення вже з порушенням норм чинного законодавства, адже відповідно до товаротранспортної накладної №144 від 23.02.2017 року (а.с. 4), ОСОБА_1 прийнявдля здійснення перевезення товар «Пшениця» в загальній кількості40590 кг, що вже на 590 кг перевищувало допустиму норму перевезення,передбачену в п. 22.5 ПДР, а отже ОСОБА_1 вже здійснював порушеннязавідомо не дотримуючись норм п. 22.5 ПДР, тому суд вважає, що останньогоправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності,передбаченої ст. 132-1 КУпАП.

При цьому, зважаючи, що ОСОБА_1 являється лише водієм даного транспортного засобу та не зобовязаний зважувати такий транспортний засіб після його погрузки, однак він не звільнений від обовязку слідкувати за тим, які саме документи йому передаються для належного перевезення товару, оскільки водій повинен мати з собою усі необхідні супроводжуючі документи як на товар, так і на транспортний засіб.

Жодних доказів, які б свідчили про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП останнім суду не надано.

Отже, із наведеного вбачається, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП і його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено правомочним органом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах ст. 132-1 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП знайшов своє підтвердження в суді.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 159, 163, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові в особі інспектора взводу ОДДЗ УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Олексюк А.В.