Справа № 815/3662/16
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3662/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

16 травня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

за участю секретаря - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 адміністративну справу за апеляційними скаргами Департаменту захисту економіки Національної поліції України та Національної поліції України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_4 до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії № 7 Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) ЦАК № 7 від 02.03.2016 року та наказу № 462-о/с від 05.07.2016 року, поновлення на посаді та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №7 Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) ЦАК № 7 від 02.03.2016 року та наказу № 462-о/с від 05.07.2016 року, поновлення на посаді та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що був прийнятий на роботу в поліцію на рівнозначну посаду, яку займав у міліції, конкурсу при цьому не проводилось. Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено проведення атестування поліцейських у будь-який момент на розсуд керівника, а лише за наявності відповідних підстав згідно Закону. Позивач вважає, що підстав для проведення його атестування не було, тому звільнення є незаконним. Службові обовязки позивач виконував успішно, що підтверджується атестаційним листом, отже, були відсутні підстави вважати його невідповідним посаді.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2016 року адміністративний позов задоволено та з урахуванням ухвали від 13 грудня 2016 року Одеського окружного адміністративного суду, якою виправлено описку в постанові:

- визнано протиправним та скасовано рішення Центральної атестаційної комісії № 7 Національної поліції України, що оформлене протоколом ОП № 15.00004272.0027424 від 02.03.2016р. та рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, оформлене протоколом ОП № 15.00005959.0027424 від 30.05.2016 року, прийняті стосовно ОСОБА_4;

- визнано протиправним та скасовано наказ № 462-о/с від 05.07.2016 року Національної поліції України про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 з 07.07.2016 року за п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону «Про Національну поліцію»;

поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області з 07.07.2016 року;

- стягнуто з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_4, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Департаментом захисту економіки Національної поліції України та Національною поліцією України подано апеляційні скарги, в яких ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_4 перебував на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

З 11.11.2015 р. відповідно до п.п. 9, 12 розділу XI Закону України «Про національну поліцію» його призначено таким, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції».

Наказом Національної поліції України від 18.02.2016р. року № 147 затверджений персональний склад ЦАК №7 Національної поліції України.

Згідно атестаційного листа, позивач за результатами тестування отримав: 48/60 балів за тестування загальних навичок; 31/60 балів за професійне тестування.

Відповідно до протоколу ОП № 15.00004272.0027424 від 02.03.2016р. ЦАК № 7, членами комісії під час проведення атестації було досліджено декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел.

У зазначеному протоколі вказано, що членами ЦАК № 7 позивачу були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди, ЦАК № 7 прийняла рішення про визнання позивача, таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. На підставі висновків атестаційної та апеляційної комісії по атестуванню поліцейських, наказом Національної поліції України від 05.07.2016 року № 462 о/с, ОСОБА_4 звільнено з посади оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області з 07.07.2016 року за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Не погоджуючись з висновком Центральної атестаційної комісії № 7, наказом № 462 о/с від 05.07.2016 року, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що атестування позивача проведено без достатніх правових підстав, висновки атестування є необґрунтованими, у звязку із чим суд вбачав всі підстави для задоволення адміністративного позову, скасування оскаржуваного наказу, поновлення позивача на попередній посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції, перевірено підстави прийняття оскаржуваного рішення та зроблено вірний висновок про його необґрунтованість і безпідставність, що в свою чергу є безумовним наслідком скасування вказаного рішення субєкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIІI Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIІI призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Порядок призначення на посади поліцейських врегульований у ст. 48 цього Закону.

Зокрема, частиною 2 вказаної статті Закону визначено, що у разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Разом з цим, відповідно до п. 8 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 року №580-VIІI з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно із п.п. 9, 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 року №580-VIІI працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пунктом 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 року №580-VIІI визначено, що працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема, підполковник міліції - підполковник поліції.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIІI проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 58 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIІI призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Водночас, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIІI атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Отже, спеціальним Законом встановлений вичерпний перелік підстав для проведення атестування особи, яка перебуває на службі в органі поліції.

Як вірно встановив суд першої інстанції, з моменту призначення позивача на службу в органі поліції до призначення у відношенні позивача атестування ні позивачем, ні керівником органу не вирішувались питання у встановленому порядку щодо його призначення на вищу посаду (якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу), переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність, а також вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Зазначені обставини свідчать про те, що атестування позивача відбулось без наявності правових підстав, а отже з порушенням вимог ч.ч. 1, 2 ст. 57 вказаного Закону.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано вимоги п. 3 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, за якими визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців.

Згідно із п. 9 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Також, пунктом 10 Розділу ІV Інструкції від 17.11.2015 року №1465 визначено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Згідно із п. 16 Розділу ІV Інструкції від 17.11.2015 року №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Відповідно до п. 15 Розділу ІV Інструкції від 17.11.2015 року №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

За правилами п.п. 20, 21, 23 Розділу ІV Інструкції від 17.11.2015 року №1465 усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, безпосереднім керівником за результатами оцінки ставлення до службових обовязків, їх виконання тощо у відповідному розділі атестаційного листа складено висновок про те, що позивач займаній посаді відповідає, результати тестування з загальних навичок у позивача склали 48 з максимальних 60 балів, з професійних 31 з максимальних 60 балів.

Разом з цим, в порушення п. 16 Розділу ІV Інструкції від 17.11.2015 року №1465 атестаційна комісія без наведення будь-яких обґрунтувань та мотивів, а також їх підтвердження належними доказами, дійшла протилежного висновку, а саме щодо невідповідності позивача займаній посаді.

При цьому, згідно атестаційного листа та протоколу в них взагалі відсутні відомості про врахування комісією під час атестації критеріїв позивача щодо повноти виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показників службової діяльності; рівня теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; результатів тестування тощо.

Зазначені обставини свідчать про недодержання при атестуванні позивача вимог, наведених у п. 16 Інструкції.

Стосовно доводів апелянта - Національної поліції України про те, що судом першої інстанції не було направлено заяви про збільшення позовних вимог від 02.11.2016 року, колегія суддів зазначає, що фактично вказана заява містить повний перелік позовних вимог позивача наданих у первісному позові 26.07.2016 року та заяві про збільшення позовних вимог від 08.09.2016 року, які були направлені сторонам у справі.

Колегія суддів також критично відноситься до доводів апелянта про те, що враховуючи неприйняття позивачем присяги він не являється поліцейським, оскільки, згідно матеріалів справи 11.11.2015 р. відповідно до п.п. 9, 12 розділу XI Закону України «Про національну поліцію» його призначено таким, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції». Окрім того, в період з 11.11.2015 року до моменту звільнення позивач виконував обовязки і був звільнений з посади як поліцейський.

З витребуваних судом апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 склав Присягу на вірність Українському народові 14.04.2016 р., копія якої залучена до матеріалів справи.

Колегія суддів, також не приймає доводів апеляційних скарг щодо пропущення строків оскарження рішень атестаційних комісій, які, в даному випадку, були неостаточними рішенням, разом з тим, вони було єдиною підставою для видання оскаржуваного наказу.

Отже, колегія суддів, з цього приводу зазначає, що суд розглядає позов про скасування наказу про звільнення позивача зі служби та відповідно, досліджує усі підстави та обставини його прийняття.

Враховуючи викладене, оскільки атестування позивача проведено без наявності правових підстав, а висновок за його результатом не містить жодних мотивів та обґрунтувань невідповідності позивача займаній посаді, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням належної оцінки обставин справи та належного аналізу правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, відновлення прав та інтересів позивача шляхом скасування оскаржуваного наказу, поновлення позивача на попередній посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Зазначене вище, спростовує доводи апеляційних скарг Національної поліції України та Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час розгляду справи.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційних скаргах доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 196; 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Національної поліції України та Департаменту захисту економіки Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 травня 2017 року.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: О.І. Шляхтицький