Справа № 569/13064/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Панас О.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"16" травня 2017 р. Справа № 569/13064/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "07" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, третя особа: Апеляційний суд Рівненської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.02.2017 р. адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області у призначенні позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати. Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати судді, починаючи з 20 вересня 2016 року - часу звернення до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та провести відповідний перерахунок з 20.09.2016р. з врахуванням раніше проведених виплат. Стягнуто з бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 551гривня 20 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зазначає, що виходячи із записів трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу, до стажу роботи на посаді судді управлінням зараховано період з 10.01.1994р. по 31.08.2016р. протягом служби суддею Рівненського обласного суду (апеляційного суду Рівненської області), що становить 22 роки 7 місяців 20 днів. З врахуванням цього та виходячи із положень ст.ст.135,141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції станом на 20.09.2016р.), розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 обчислений в розмірі 84%.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював суддею Рівненського обласного суду (зараз Апеляційний суд Рівненської області) з 10.01.1994р.. Після набуття ним 10-річного стажу на посаді судді з урахуванням попередньої роботи в органах прокуратури на посадах прокурорів і слідчих наказом голови Апеляційного суду Рівненської області № 2 від 09.01.2004 р. з 10.01.2004 р. позивачу було призначено та розпочато виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 %.

В подальшому, відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 р. наказом голови апеляційного суду Рівненської області № 1 від 22.01.2009 р. з 10.01.2009 р. розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшений до 90 % заробітної плати судді, що підтверджується довідкою Апеляційного суду Рівненської області № Д-25/16 від 23.08.2016р.

20.09.2016р. ОСОБА_3 звернувся до Рівненського об'єднаного управління ПФ України Рівненської області із заявою з усіма необхідними документами за призначенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 20.09.2016р. вбачається, що стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання , становить 31 рік 11 місяців. Зазначений стаж підтверджується розрахунком, відповідно до якого стаж роботи ОСОБА_3, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання зараховано: стажист старшого слідчого прокуратури м.Рівне з 17.09.1984р. по 16.09.1985р.; ст.слідчий прокуратури м.Рівне з 17.09.1985р. по 03.08.1986р.; помічник прокурора Рівненського області по нагляду за виконанням законів щодо неповнолітніх з 04.08.1986р. по 08.05.1992р.; слідчий прокуратури Сколівського району з 11.05.1992р. по 31.05.1992р.; ст.слідчий прокуратури Львівської області з 01.06.1992р. по 29.07.1992р.; помічник прокурора Рівненського району з 31.07.1992р. по 04.11.1992 р.; старший помічник прокуратури м.Рівне з 05.11.1992р. по 10.01.1994р.; суддя Рівненського обласного суду з 10.01.1994р. по 09.07.2001р.; суддя апеляційного суду Рівненської області з 10.07.2001р. по 19.09.2016р. - усього стаж роботи за станом на 19.09.2016р. становить 31 рік 11 місяців 14 днів, що підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_3 (а.с.7-17).

Відповідно до письмової відповіді відповідача № 879/10, позивачу було повідомлено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначено позивачу у розмірі 84 % обрахованого із грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно з нормами чинного пенсійного законодавства та з урахуванням рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. № 4-рп/2016).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ч.1 ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

На час звільнення позивача у відставку був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI.

Відповідно до ч.3 ст.141 вказаного Закону в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015р. №192-VIII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. №1-8/2016 визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з п.11 Перехідних положень Закону від 07.07.2010 р. №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2 частини 4 статті 43 Закон України "Про статус суддів" було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання, з урахуванням стажу роботи на посаді слідчого та помічника прокурора, складає 31 роки 11 місяців 14 дні, тому враховуючи положення частини 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, щомісячне довічне утримання позивача має становити 90 відсотки заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. (80% - за стаж роботи 20 років + по 2% за кожен рік роботи понад 20 років, але не більше 90%).

У пунктах 4 і 7 рішення №8-рп від 11.10.2005 р. Конституційний Суд України зазначив, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

У відповідності до ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. На неприпустимості і неконституційності скасування та зміни або встановлення нових підстав і умов надання пільг, компенсацій, гарантій та нарахування пенсій або щомісячного грошового утримання окремим категоріям громадян Конституційний Суд України неодноразово наголошував й у інших своїх рішеннях: від 20.03.2002 р. №5-рп/2002, від 17.03.2004 р. №7-рп/2004, від 01.12.2004 р. №20-рп/2004, від 18.06.2007 р. №4-рп/2007, від 09.07.2007 р. №6-рп/2007, від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013, від 08.06.2016 р. № 4-рп/2016.

Частиною 2 ст. 8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини ще у 1974 році у справі "Міллер проти Австрії" сформулював свою позицію щодо права власності громадянина на пенсію. Зокрема суд зазначив, що у зв'язку зі сплатою обов'язкових внесків до пенсійного фонду виникає право власності на пенсію щодо внесеної частини до цього фонду, а як наслідок - і на відповідний розмір пенсійної виплати (у даному випадку - щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%).

З урахуванням Рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 року частина 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI підлягає застосуванню в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "07" лютого 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам: Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001

4-третій особі: Апеляційний суд Рівненської області - вул.Шкільна,1,м.Рівне,33028,