Справа № 812/992/16
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року справа № 812/992/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарях судового засідання - Куленко О.Д., Челаховій О.О., за участю позивача - ОСОБА_2, представника відповідача Державної фіскальної служби України - Владичака О.Ю., представника відповідача Головного управління ДФС у Луганській області - Буткова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі № 812/992/16 за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ ДФС України № 122-ДС від 15 серпня 2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; поновити його на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області; допустити негайне виконання постанови у порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України в частині поновлення на посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 17 серпня 2016 року і до моменту фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування протиправності прийнятого відповідачем наказу посилався на такі обставини: відповідачем неправильно застосовано принцип дії закону в часі підчас проведення службового розслідування, складання та підписання акту; в оскарженому наказі не вказано, яким саме пунктом статті 65 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII передбачено дисциплінарний проступок, що скоїв позивач; оскаржений наказ необґрунтований, оскільки позивачем не було скоєно жодних правопорушень, за які передбачено такий вид стягнення як звільнення (пункти 1, 3,7,9,11,13,14 частини 2 статті 65 вказаного Закону); оскаржений наказ прийнято с порушенням 10-денного строку накладення стягнення з часу складання акту службового розслідування та повідомлення про це керівника відповідного органу; оскаржений наказ містить посилання на недостовірну інформацію щодо формування ФГ "Успіх ЛА" "сумнівного" податкового кредиту на суму 37,2 млн. грн. через несвоєчасно проведені камеральні перевірки; згідно з розподілом посадових обов'язків, що затверджений Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 09.09.2015 №95 до обов'язків позивача не входила функція забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ, в ГУ ДФС у Луганській області цим займалася спеціальна комісія (робоча група), що була призначена наказом за підписом позивача від 31.08.2015 №40; позивача не було належним чином ознайомлено з матеріалами та результатами службового розслідування.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі № 812/992/16 позовні вимоги було задоволено повністю, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України № 122-ДС від 15.08.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності"; поновлено ОСОБА_2 на посаді першого заступника начальника Головного управління ДФС у Луганській області з 16.08.2016; стягнуто з Головного управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний номер 39591445, ін. 93401 м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: 93400, АДРЕСА_1) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.08.2016 по 10.03.2017 в розмірі 83 756,16 грн. (вісімдесят три тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень 16 копійок) з відрахуванням податків та обов'язкових платежів до бюджету; допущено до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді першого заступника начальника Головного управління ДФС у Луганській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в сумі 11632,80 грн. (одинадцять тисяч шістсот тридцять дві гривні 80 копійок) з відрахуванням податків та обов'язкових платежів до бюджету.

Не погодившись з судовим рішенням, Державна фіскальна служба України та Головне управління ДФС у Луганській області подали апеляційні скарги, в яких просять суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач та його представник у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційних скарг, просили залишити скарги без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники відповідачів у судовому засіданні підтримали доводи своїх апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

За наказом № 2199-с від 30 грудня 2014 року ОСОБА_2 призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління ДФС у Луганській області, пунктом 2 цього наказу на позивача покладено виконання обов'язків керівника цього органу (т.1 а.с. 9).

Тимчасова непрацездатність позивача з 25.11.2015 по 06.05.2016 відображена в його службовій характеристиці (т.3 а.с.210), а також підтверджена лікарняними листами та табелями обліку робочого часу (т.1 а.с.237-261, т.2 а.с.32-35).

Наказами ДФСУ № 120-о від 26 січня 2016 року, у зв'язку із службовою необхідністю покладено виконання обов'язків начальника Головного управління ДФС у Луганській області на Височину Ольгу Анатоліївну - заступника начальника Головного управління ДФС у Луганській області, пункт 2 наказу ДФС України № 2199-с від 30 грудня 2014 року щодо покладення виконання цих обов'язків втратив чинність (т.2 а.с.18).

17.12.2015 за підпунктом 2.1 пункту 2 наказу ДФС України № 987 "Про стан організації роботи ДФС України у жовтні 2015 року на підставі вимог статей 147, 148, 149 КЗпП України та подання Координаційно-моніторингового департаменту від 25.11.2015 № 3941/99-99-20-02-18 позивача визнано таким, що заслуговує на звільнення з займаної посади за неналежне виконання службових обов'язків, організацію контролю у жовтні 2015 року, зокрема у частині допущення неправомірного формування підприємством "схемного" податкового кредиту та грубого порушення термінів проведення камеральної перевірки податкової звітності цього ж підприємства, визначених п.10 ст.200 Кодексу, що призвело до порушення вимог наказу № 543. Останнім абзацом пункту 2 наказової частини цього наказу Департаменту персоналу доручено підготувати відповідні проекти наказів ДФС в установленому порядку (т.1 а.с.139-153).

Однак, лише 01.03.2016 розпорядженням № 51-р голови ДФС України на підставі п.1 Порядку проведення службових розслідувань стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, що затверджений постановою КМУ № 950 від 13.07.2000 з метою проведення перевірки інформації щодо неналежного виконання позивачем службових обов'язків призначено службове розслідування строком проведення з 01.03.2016 по 01.04.2016 (т.1 а.с.67).

На час проведення службового розслідування позивача відсторонено від служби наказом № 691-о від 02 березня 2016 року (т.1 а.с.70).

01.04.2016 за №503/99-99-14-01-01 складено Акт про результати службового розслідування стосовно першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області. За висновками акту службового розслідування від 01.04.2016 керівнику ДФС України: запропоновано визнати незадовільною організацію роботи ГУ ДФС України у Луганській області позивачем за період виконання обов'язків керівника цієї установи в частині: виконання доручень ДФС щодо недопущення неправомірної реєстрації податкових накладних в ЄРПН ризиковими сільськогосподарськими підприємствами та неналежного їх відпрацювання; не належне відпрацювання доведених ризикових суб'єктів господарювання в межах наказу ДФС України від 28.07.2015 №543 "Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ"; відпрацювання оперативними підрозділами суб'єктів господарювання, щодо яких до підсистеми "Реєстр облікових карток суб'єктів фіктивного підприємництва" ІС "Податковий блок" внесено інформацію про неможливість провадження реальної фінансово-господарської діяльності та стану виконавської дисципліни; рекомендовано при розгляді питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача на підставі пп.2.1 п.2 наказу ДФС від 17.12.2015 №987 "Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у жовтні 2015 року", визнати недоцільним перебування на займаній посаді та звільнити на підставі ст.40, ст. 147 КЗпП України: за систематичне невиконання службових обов'язків начальника ГУ ДФС у Луганській області, неналежне виконання службових обов'язків, організацію роботи та контролю у жовтні 2015 року, зокрема, у частині допущення неправомірного формування підприємством "схемного" податкового кредиту та грубого порушення термінів проведення камеральної перевірки податкової звітності цього ж підприємства, визначених п.10 ст.200 Податкового Кодексу України, що призвело до порушення вимог наказу № 543 "Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ" та призвело до розповсюдження по ланцюгу постачання неправомірно сформованого податкового кредиту на загальну суму 37185,8 тис. грн.; рекомендовано керівництву ДФС доручити Департаменту аудиту та Головному оперативному управлінню забезпечити контроль за відпрацюванням підпорядкованими підрозділами ризикового податкового кредиту за ланцюгом постачання від ТОВ "Торговий Дім ПЗ ГРЛ-Україна" та інших ризикових СГ; рекомендовано керівництву ДФС зобов'язати керівників територіальних органів ДФС забезпечити вжиття ефективних заходів з комплексного відпрацювання податкових ризиків, відпрацювання суб'єктів господарювання, задіяних у схемах руху сумнівного податкового кредиту з ПДВ за ланцюгом постачання від ТОВ "Торговий Дім ПЗ ГРЛ-Україна" та формування доказової бази щодо протиправної діяльності зазначених у акті інших ризикових суб'єктів господарювання; рекомендовано керівництву ДФС зобов'язати в.о. начальника ГУ ДФС у Луганській області Височину О.А. забезпечити усунення встановлених під час службового розслідування недоліків та порушень, вжити заходів для недопущення їх у подальшій роботі; розглянути питання про притягнення до відповідальності працівників територіальних органів ГУ ДФС у Луганській області за виявлені в ході службового розслідування порушення та недоліки в роботі (т.1 а.с.71-85).

04.04.2016 листом № 11531/7/99-99-14-01-02-17 ДФС України повідомило ГУ ДФС в Луганській області про необхідність щоденного інформування їх щодо перебування на лікарняному чи виходу на роботу позивача, а також необхідність забезпечити його явку до ДФС України для ознайомлення з актом службового розслідування (т.1 а.с.86).

05.04.2016 доповідною запискою № 523/99-99-14-01-02-18 підтверджено факт доведення до начальника ДФС України директором Департаменту внутрішнього аудиту інформації про неможливість ознайомлення позивача з актом службового розслідування через тимчасову непрацездатність останнього, а також, що сам акт з відповідними пропозиціями буде надано на розгляд керівнику ДФС після ознайомлення із ним позивачем (т.1 а.с.86).

28.04.2016 листом № 231/7/99-99-06-02-17 ДФС України повторно повідомило ГУ ДФС в Луганській області про необхідність щоденного інформування їх щодо перебування на лікарняному чи виходу на роботу позивача, а також необхідність забезпечити його явку до ДФС України для ознайомлення з актом службового розслідування (т.1 а.с.88).

ГУ ДФС України в Луганській області листом від 29.09.2016 № 1040/812-32-06-20 повідомило ДФС України про відрядження позивача з 28.04.2014 по 30.04.2016 до ДФС України для ознайомлення з службовим розслідуванням, з наказом про відрядження позивача ознайомлено (т.1 а.с.89).

Актом про неприбуття та не ознайомлення позивача з актом службового розслідування від 29.04.2016 №706/99-99-06-02-24, що складено співробітниками Департаменту внутрішнього аудиту ДФС, підтверджено зазначений факт стосовно позивача (т.1 а.с.90).

ГУ ДФС України в Луганській області листом від 11.05.2016 № 119/8/12-32-04-09 повідомила ДФС України про наявність наказу про відрядження позивача з 10.03.2014 по 12.05.2016 до ДФС України для ознайомлення з службовим розслідуванням, з вказаним наказом позивач ознайомлюватися відмовився (т.1 а.с.93).

Актом про неприбуття та не ознайомлення позивача з актом службового розслідування від 11.05.2016 № 756/99-99-06-02-24, що складено співробітниками Департаменту внутрішнього аудиту ДФС, підтверджено зазначений факт стосовно позивача (т.1 а.с.95).

12.05.2016 доповідною запискою № 765/99-99-06-02-24 підтверджено факт доведення до начальника ДФС України директором Департаменту внутрішнього аудиту інформації про результати службового розслідування за актом від 01.04.2016, про неприбуття позивача для ознайомлення з цим актом, а також про необхідність ініціювання перед дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача щодо неналежного виконання позивачем службових обов'язків за фактами, що викладені в акті службового розслідування, на підставі вимог ст.ст.64-65 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (т.1 а.с.96-97).

З пояснень позивача, що надсилалися з листом ГУ ДФС України від 21.06.2016 № 1530/8/12-32-06-20 на вимогу Департаменту внутрішнього аудиту вбачається, що позивач повідомляє органи ДФС про те, що з актом службового розслідування його не ознайомлено, по суті викладеної в ньому інформації може надати пояснення після ознайомлення. Також повідомляє, що з 05.05.2016 він перебуває на робочому місці, виконує посадові обов'язки першого начальника ГУ ДФС в Луганській області (т.1 а.с.100-101).

Як вбачається з опису матеріалів дисциплінарної справи (т.3 а.с.102) крім зазначених вище документів, що розглядалися дисциплінарною комісією, до них також належать службова характеристика позивача (нейтральна за змістом, оскільки позивач тривалий час з 25.11.2015 по 06.05.2016 перебував на лікарняних) та довідка про відсутність дисциплінарних стягнень (т.3 а.с.210-211).

Згідно з протоколом засідання Дисциплінарної комісії від 27.07.2016 № 9 за результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи позивача комісія вирішила (п.1.11 постановочної частини) застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення до позивача (т.1 а.с.108-126).

На підставі прийнятого комісією рішення з вказаного питання Головою Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС України 05.08.2016 № 1340/99-99-06 внесене подання голові ДФС України про виявлення вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягає у несумлінному виконанні ним своїх посадових обов'язків, порушення присяги державного службовця, неналежні контроль та організацію роботи підлеглих підрозділів, що призвело до невиконання доручень ДФС щодо вжиття заходів податкового контролю до окремих ризикових підприємств та розповсюдження по ланцюгу постачання неправомірно сформованого податкового кредиту на загальну суму 37,2 млн. гривень (т.3 а.с.212).

15.08.2016 згідно з наказом ДФС України № 122-Д на підставі ст. ст. 65, 66, 67 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII позивача звільнено за несумлінне виконання службових обов'язків, порушення Присяги державного службовця, неналежні контроль та організацію роботи підпорядкованих підрозділів, що призвело до порушень Податкового кодексу України, наказу №543; невиконання доручень ДФС щодо вжиття заходів податкового контролю до окремих ризикових підприємств та розповсюдження за ланцюгом постачання неправомірно сформованого кредиту з ПДВ у сумі 37,2 млн. грн., не відпрацювання "ризикових" суб'єктів господарювання та таких, у яких за ланцюгом постачання встановлено нереальність здійснення господарської діяльності, неналежний стан виконавської дисципліни, незастосування штрафних санкцій тощо (т.1 а.с.8).

Наказом ДФС України №196-Дс від 08.11.2016 до оскарженого наказу були внесені зміни, фактично усунуто описку в назві підприємства, щодо діяльності якого не було проведено своєчасно камеральних перевірок, а саме: ФГ "Успіх ЛА" замінено на належне ТОВ "Торговий Дім ПЗ ГРЛ-Україна" (т.2 а.с.153).

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, за загальновизнаним принципом дії цієї норми Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. У частині першій цієї статті закріплений принцип, за яким дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З комплексного аналізу норм цієї статті наявним є висновок про те, що особа має нести відповідальність за діяння на підставі закону, що був чинним на час його вчинення, крім випадків, коли новий закон пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинення такого діяння.

Відповідно до наказу про звільнення позивача та висновків акту службового розслідування, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за діяння, що мали місце до 24.11.2015 (останній день виконання ним повноважень керівника ГУ ДФС), саме підчас чинності норм Закону України "Про державну службу" 16 грудня 1993 року N 3723-XII (Закон №3723-XII) та загальних норм КЗпП України, що передбачали підстави та порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зазначені норми також мали чинність підчас проведення службового розслідування відповідачем стосовно позивача з 01.03.2016 по 01.04.2016.

Закон України "Про державну службу" 10 грудня 2015 року № 889-VIII (Закон № 889-VIII), що передбачає новий порядок та підстави притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності, набрав чинності з 01.05.2016 згідно з п.1 розділу ХІ Перехідні та прикінцеві положення цього закону, а відповідно до підпункту 1) пункту 2 цього розділу Закон №3723-XII втратив чинність в тому числі в частині, що стосується дисциплінарної відповідальності державних службовців.

Порівнявши норми законодавства, що були чинні на час вчинення перерахованих в наказі про звільнення позивача діянь, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності (ч.6 ст.30 Закону №3723-XII, ст.147 КЗпП України), з нормами законодавства, чинного на час застосування до позивача дисциплінарного стягнення (п.1 ч.2 статті 65, п.4 ч.1, ч.5 статті 66 Закону №889-VIII), колегія суддів приходить до висновку, що, дійсно, обидва закони за порушення Присяги держслужбовця передбачають можливість застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення.

Враховуючи позицію відповідачів, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення до позивача застосоване саме за порушення Присяги державного службовця, колегія суддів приймає до уваги той факт, що відповідальність державних службовців за вказане правопорушення була передбачена Статтею 30 зазначеного Закону № 3723-XII.

Норма цієї статті визначала окрім підстав, які зазначені у КЗпП України, також і спеціальні підстави припинення державної служби, в тому числі відповідно до п.6 ч.1 цієї статті у разі порушення Присяги, передбаченої статтею 17 Закону № 3723-ХІІ.

У частині другій статті 17 Закону № 3723-XII наведено текст присяги державного службовця такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки".

Саме цю Присягу складав позивач, що підтверджено копією його трудової книжки (т.2 а.с.137).

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Тобто звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

11.08.2015 на адресу ГУ ДФС в Луганській області від Державної фіскальної служби України надійшла термінова телефонограма № 29581/7/99-99-20-07-01-17 про відпрацювання залишків від'ємних значень з додатком, який містив перелік підприємств щодо податкової звітності яких (а саме показників в рядках 24 та 31 податкових декларацій з ПДВ за червень 2015 року, зобов'язано здійснити якісний комплексний аналіз та надати інформацію про підтвердження правомірності формування таких сум за підписом начальника ГУ ДФС в строк до 12.08.2015. В додатку до цієї телеграми зазначено й підприємство ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" з сумою від'ємного значення, що підлягає підтвердженню в розмірі 37 185 050 грн. (т.3 а.с.5-7).

12.08.2015 за № 920/8/12-32-15-01-07 за підписом в.о. начальника ОСОБА_2 на адресу ДФС України надано відповідь щодо результатів виконання завдань (по сумам понад 1 млн. грн.) наданих листом ДФС України від 11.08.2015 № 28581/7/99-99-20-07-01-17, з додатку до якого вбачається підтвердження правомірності формування ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" суми від'ємного значення в розмірі 37 185 050 грн. (т.2 а.с.20-21).

Колегія суддів враховує, що зазначені вище правовідносини між ГУ ДФС та ДФС України відбувалися в період запровадження функціонування система електронного адміністрування податку на додану вартість відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України на постійній основі, що відбувалося з 1 липня 2015 року.

З 1 липня 2015 року на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ платники податку зараховували кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування. Збільшення цієї суми відбувалось також за рахунок від'ємного значення з ПДВ попередніх періодів, що було також передбачено планом заходів ДФС для забезпечення реалізації норм Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" від 16.07.2015 № 643-VIII з удосконалення СЕА, в розділі ІІІ якого також передбачено збільшення такої суми на електронному рахунку зареєстрованим платникам податку на суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість". Так, зі змісту норми п.п.1) першого абзацу п.10 Порядку №569 зареєстрованим платникам податку значення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується ДФС, в тому числі, на суму залишків коштів на електронних рахунках платників станом на початок дня 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість") за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період (червень 2015 р.) до перерахування з електронного рахунка до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 200-1.6 статті 200-1 Кодексу. Останній абзац п.10 Порядку №569 передбачає, що суми такого від'ємного значення можуть бути перевірені органами ДФС в установленому порядку.

Наведене свідчить про те, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, яка телеграмою від 11.08.2015 доручила ГУ ДФС в Луганській області перевірити в установленому ПКУ порядку правомірність формування сум від'ємного значення платників, що відображені в рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року для внесення цієї суми до електронних рахунків цих підприємств.

В матеріалах справи наявні податкові декларації ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" з податку на додану вартість з березня по червень 2015 року від 01.08.2015, за липень 2015 від 03.09.2015, за серпень 2015 від 31.09.2015, що подані платником до Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Луганській області, в 24 рядку яких відображено суму від'ємного значення попередніх періодів в розмірі 37185050 грн. А також уточнюючі податкові декларації ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" з податку на додану вартість з березня по червень 2015 року від 13.08.2015, в яких крім 24 також і в 31 рядку відображено суму від'ємного значення попередніх періодів, що не погашена на кінець звітного періоду, в розмірі 37 185 050 грн. (т.2 а.с. 42-69).

06.08.2015 Сватівською ОДПІ в оперативному (робочому) режимі було направлено інформацію не електронну службову скриньку управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДФС у Луганській області про непідтвердження від'ємного значення, яке підлягає включенню до формули ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" на суму 37185050 грн., що підтверджено нотаріально посвідченою заявою посадової особи Сватівською ОДПІ Дудка Н.О. та скрін-шотом з бази даних "Архів електронної звітності", що надано ГУ ДФС в Луганській області (т.3 а.с.120-122).

Витягом з Електронного Реєстру податкових накладних, що надано до матеріалів справи ГУ ДФС в Луганській області вбачається, що на суму від'ємного значення на електронному рахунку ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" в розмірі 37 811 204,68 грн. платник зареєстрував податкові накладні 07.10.2015 (т.3 а.с.123-140).

08.10.2015 Сватівською ОДПІ проведено камеральні перевірки податкової звітності (вказаних вище звітних та уточнюючих декларацій) ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" та складено акти, за висновками яких встановлено, що ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" безпідставно задекларовано суму від'ємного значення в рядках 24 звітних декларацій та в рядках 31 уточнюючих розрахунках податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 37185050,00 грн. та податкові декларації подані з порушенням терміну подання (т.2 а.с. 70-89).

В п. 200.10 ПКУ зазначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації з ПДВ, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Зазначені акти надіслані ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" засобами поштового зв'язку, проте до податкового органу повернувся конверт з відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання" (т.2 а.с. 90).

10 листопада 2015 року складено акт № 94/15 про невручення посадовій особі ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" актів камеральних перевірок (т.2 а.с. 91).

18 листопада 2015 року Сватівською ОДПІ винесено податкові повідомлення рішення № , № , № , № , № про нарахування штрафних санкцій на підставі актів перевірки лише за порушення строків подання податкової звітності (т.2 а.с. 92-96).

19.10.2015 за № 38458/7/99-99-20-07-02-17 Державна фіскальна служба України надіслала лист ГУ ДФС у Луганській області про відпрацювання, яким позивача зобов'язано надати пояснення щодо повідомленої ним в листі від 12.08.2015 інформації щодо відсутності застережень щодо підстав виникнення в ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" суми від'ємного значення в розмірі 37 185 050 грн. (т.2 а.с. 24-25).

На виконання листа від 19.10.2015 року Головне управління ДФС у Луганській області листом від 29.10.2015 №1608/8/12-32-20-02-06 за підписом заступника начальника Височиної О.А. направило результати відпрацювання ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" згідно з планом заходів, пояснень позивача до якого не додавалося (т.2 а.с. 27-28).

Листом від 20.11.2015 № 42915/7/99-99-20-02-01-17 позивача персонально зобов'язано у строк до 24 листопада 2015 року надати пояснення на ім'я Голови ДФС Насірова Р.М. щодо неналежного рівня організації роботи з виконання доручень керівництва, контролю за результатами відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання, відповідно до наказу ДФС України від 28.07.2015 № 543, та невжиття заходів по упередженню безпідставного формування схемного податкового кредиту в особливо великих розмірах ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-України" (т.2 а.с. 30-31).

Листом від 23.11.2015 за № 1807/8/12-32-20-02-06 ДФС України та координаційно-моніторинговому департаменту надано інформацію щодо вжитих заходів по відпрацюванню ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ-Україна" та повідомлено про неможливість надання пояснень ОСОБА_2 у зв'язку із знаходженням останнього на лікарняному (т.2 а.с. 36-39).

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Луганській області № 95 від 09.09.2015 "Про тимчасовий розподіл обов'язків між керівництвом Головного управління ДФС у Луганській області" встановлено за ОСОБА_2 сектор охорони державної таємниці, технічного та криптографічного захисту інформації; управління персоналу; управління правової роботи; організаційно-розпорядче управління; управління внутрішнього аудиту та контролю; управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом; управління ІТ; управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів (т.1 а.с. 36-38).

Однак, з останнього абзацу розпорядження позивача 31.08.2015 № 40 "Про забезпечення алгоритму контролю дій при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з ПДВ", яким дійсно створена в ГУ ДФС в Луганській області робоча група, на яку покладено вказані обов'язки, вбачається, що позивач як керівник ГУ ДФС контроль за виконанням цього розпорядження залишив за собою (т.1 а.с.21-26).

Крім того, зазначене розпорядження від 31.08.2015 № 40 прийняте в тому числі на виконання вимог наказу ДФС України № 40-р від 31.08.2015 "Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ", пунктом 2 якого встановлено персональну відповідальність керівників органів ДФС України за діяльність підпорядкованих їх підрозділів в цьому напрямку (т.1 а.с.158-174).

Згідно з Положенням про головне управління, що затверджене наказом ДФС від 27.08.2014 № 82 до повноважень начальника ГУ ДФС віднесено персональну відповідальність за організацію та результати діяльності цього органу, а також забезпечення виконання в ГУ ДФС та підпорядкованих ДПІ Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету міністрів України, наказів Мінфіну, що належать до компетенції ДФС, наказів ДФС та ГУ ДФС, доручень Голови ДФС, його першого заступника та заступників (т.1 а.с.291).

Таким чином, знайшли своє підтвердження факти: протиправних дій позивача з неналежного виконання ним своїх службових обов'язків як керівника ГУ ДФС щодо виконання доручення ДФС України, що викладене в телеграмі № 29581/7/99-99-20-07-01-17 від 11.08.2016 шляхом безпідставного (за відсутності проведення камеральних перевірок податкової звітності підприємства) підтвердження правомірності формування непогашеного від'ємного значення попередніх звітних періодів (р.24, 31 декларації за червень 2015 року з податку на додану вартість), що входили до податкового ліміту, на яку платник міг зареєструвати податкові накладні в єдиному реєстрі податкових накладних, стосовно ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ - Україна" на суму 37 185 050 грн. (в листі ГУ ДФС від 12.08.2016 №920/18/12-32-15-01-07); протиправної бездіяльності позивача як керівника ГУ ДФС у вигляді тривалого, протягом часу з 12.08.2016 (дати безпідставного підтвердження правомірності формування зазначеного податкового кредиту в листі ГУ ДФС №920/18/12-32-15-01-07) до 08.10.2016 (дати фактичного проведення камеральних перевірок податкової звітності цього підприємства згідно з актами перевірок, якими правомірність формування податкового кредиту на суму 37 185 050 грн не підтверджено), правопорушення щодо невжиття заходів, спрямованих на організацію та проведення підпорядкованим територіальним органом ДФС (Сватівською ОДПІ ГУ ДФС в Луганській області) камеральних перевірок податкової звітності ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ - Україна", запобігання та попередження формування вказаним платником "схемного" податкового кредиту, запобігання та попередження внесення ДФС України на електронний рахунок платника вказаної суми, а також невжиття заходів щодо притягнення такого платника до передбаченої ПК України відповідальності; наявності наслідків, що спричинені такими протиправними діями та бездіяльністю позивача, у вигляді розповсюдження ТОВ "Торговий дім ПЗ ГРЛ - Україна" за ланцюгом постачання неправомірно сформованого кредиту з ПДВ у сумі 37,2 млн. грн. шляхом реєстрації податкових накладних на вказану суму податкового ліміту в єдиному реєстрі податкових накладних на користь третіх осіб, що розповсюдження на невизначене коло суб'єктів господарювання безпідставного права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ чи безпідставної мінімізації податкових зобов'язань.

Відповідачем до суду першої інстанції були надані додаткові докази (т.3 а.с.145-179), (т.4 а.с.7-107), (т.5 а.с.1-182), які не спростовані позивачем, на підтвердження інших правопорушень позивача, що були встановлені в ході службового розслідування, однак, оскільки в акті службового розслідування не зазначено, коли саме, в який спосіб, діями, бездіяльністю чи рішенням позивача скоєні вказані правопорушення, не надано оцінки наявності причинного зв'язку між діянням та наслідками, колегія суддів не має можливості перевірити ці факти та надати їм належну оцінку.

Надаючи оцінку оскарженому наказу про звільнення позивача, колегія суддів приймає до уваги позицію Верховного суду України, що висловлена ним в постанові № 21-629а14 від 03.03.2015, згідно з якою припинення державної служби на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону № 3723-XII є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, тому притягнення до відповідальності саме за Порушення присяги має бути мотивовано.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що за висновками акту службового розслідування керівнику ДФС було рекомендовано при розгляді питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача визнати недоцільним перебування на займаній посаді та звільнити на підставі, що визначені КЗпП. Отже, за вчинені позивачем діяння відповідач міг притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення і з підстав, що передбачені загальними положеннями КЗпПУ.

Так відповідно до вимог підпункту 1) частини першої статті 41 КЗпПУ крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 06.11.1992 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення.

Натомість в наказі №122-Д від 15.08.2016 будь-яке мотивування притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача саме за порушення Присяги державного службовця відсутнє.

Таким чином, згідно з вимогами частини третьої статті 2 КАС України, очевидним є висновок, що відповідачем наказ про звільнення позивача прийнято без дотримання вимоги обґрунтованості прийнятого рішення, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Слід зазначити, що припинення державної служби з підстав, передбачених пунктом 6 частини першої статті 30 Закону № 3723-XII, відбувалося у формі звільнення. Разом з тим порядок застосування таких заходів впливу у Законі № 3723-ХІІ не було передбачено. Натомість порядок застосування дисциплінарних стягнень, у тому числі звільнення, врегульовано у КЗпП України.

Згідно з правовою позицією Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, що висловлена в постанові від 01.03.2013 в справі №21-259а13, припинення державної служби за порушення присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до вимог частин 1-2 статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Тому, відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми, що діяли на час діянь позивача, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Тобто, позивача мало бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме в межах строку, що передбачений нормами КЗпП України, які були чинні на час вчинення діянь, визначених в наказі про звільнення позивача та акті службового розслідування.

Отже, за встановлених обставин щодо підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, які викладені в акті службового розслідування, а саме: скоєння протиправних дій щодо надіслання листом 12.08.2015 неперевіреної інформації на адресу ДФС України, а також протиправної бездіяльності щодо несумлінного виконання своїх службових обов'язків як керівника ГУ ДФС України протягом часу до 24 листопада 2015 року (останній робочій день позивача щодо виконання обов'язків керівника ГУ ДФС), що спричинили зазначені в акті службового розслідування наслідки, дисциплінарне стягнення до позивача мало бути застосоване не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (закінчення вчинення триваючого правопорушення), тобто до 25 травня 2015 року.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому оскаржений наказ ДФС України від 15.08.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 122-Д, яким позивача звільнено зі служби, колегія суддів вважає протиправним та таким, що прийнято в порушення вимог ч.2 ст. 148 КЗпПУ, оскільки дисциплінарне стягнення до позивача застосовано після спливу шестимісячного строку з дня вчинення проступків.

Як встановлено колегією суддів, порушення строків застосування до позивача дисциплінарного стягнення керівником ДФС України відбулося у зв'язку з такими обставинами: тривалим не призначенням службового розслідування за виявленими в наказі № 987 від 17.12.2015 порушеннями позивача (наказ про призначення службового розслідування видано лише 01.03.2016), при цьому Порядок № 950 не передбачає обмежень щодо проведення службового розслідування стосовно тимчасово непрацездатної особи); неповним та несвоєчасним вжиттям відповідачами всіх можливих заходів для ознайомлення позивача з актом службового розслідування; порушенням десятиденного строку прийняття оскарженого рішення на підставі акту службового розслідування від 01.04.2016, що визначений п. 10 Порядку № 950.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Тому вимоги позивача в частині поновлення його на службі на попередній посаді з наступного дня за днем звільнення - з 16.08.2016 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що при вирішенні спору Луганським окружним адміністративним судом було порушено Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100), внаслідок чого невірно розраховано середньомісячну заробітну плату та постановлено стягнути кошти у більшому розмірі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.08.2016 було витребувано з ГУ ДФС у Луганській області довідку про доходи ОСОБА_2 за останні 4 місяці роботи перед звільненням, а саме: за травень, червень, липень, серпень 2016 року.

На виконання вимог зазначеної ухвали ГУ ДФС у Луганській області було надано довідку від 06.09.2016 № А-137/14/12-32-05-61 про доходи ОСОБА_2, дані якої було використано судом першої інстанції при обчисленні середньої заробітної плати позивача.

При цьому, судом не враховано те, що у зазначеній довідці, крім заробітної плати, включено виплати, які згідно з Порядком № 100, не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати (а саме: оплата щорічних відпусток, лікарняні, перерахунок заробітної плати за травень 2016).

Згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від № 10846/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» та розпорядження КМУ від 11.11.2015 № 1155-р, кількість робочих днів у червні 2016 року складала 19, у липні - 22 (разом 41 робочий день).

У червні 2016 року позивачу було надано частину основної щорічної відпустки на 5 календарних днів. Таким чином кількість фактично відпрацьованих днів у червні 2016 року склала 14 днів.

У липні 2016 року позивачу було надано частину основної щорічної відпустки на 3 календарних дні. Кількість фактично відпрацьованих днів у липні склала 19 днів.

Таким чином, загалом протягом червня-липня 2016 року ОСОБА_2 фактично відпрацьовано 33 дні.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки, виробничі премії.

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (пункт 4 Порядку № 100).

Як свідчать розрахункові листки, у червні 2016 року ОСОБА_2, крім іншого, було оплачено: лікарняні на суму 1329,90 грн. у зв'язку з перебуванням у стані тимчасової непрацездатності у травні 2016 протягом п'яти днів; частину основної щорічної відпустки за 5 днів у сумі 1801,10 грн.; грошову допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки на суму 10 397,99 грн.; здійснено перерахунок заробітної плати, виплаченої у травні 2016 року на суму 1455,73 грн.

У липні 2016 року ОСОБА_2, крім іншого, було оплачено частину основної щорічної відпустки за 3 дні у сумі 1047,27 грн.

Таким чином, без урахування вищевказаних виплат, нарахована заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці, що передували звільненню, склала: за червень 2016 у розмірі 7 661,68 грн. (22 646,40 грн. - 1329,90 грн. (лікарняні за травень 2016) - 1801,10 грн. (щорічна відпустка) - 10 397,99 грн. (грошова допомога) - 1455,73 грн. (перерахунок за травень 2016); за липень 2016 у розмірі 10 551,46 грн. (11 598,73 грн. - 1 047,27 грн.(щорічна відпустка). До складу 10 551,46 грн. увійшла сума щомісячної премії у розмірі 1571,37 грн.

Заробітна плата за липень 2016 без урахування суми щомісячної премії склала 8980,09 грн.

Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

1571,37 грн. х 33 дні / 41 день = 1264,76 грн. 7661,68 грн. + (8980,09 грн. + 1264,76 грн.) = 17906,53 грн. Середньоденна заробітна плата складає 17906,53 грн. / 33 дні = 542,622 грн.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від №10846/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» та розпорядження Кабінету Міністрів України від № 1155-р, кількість робочих днів у червні 2016 року складала 19, у липні - 22 (разом 41 робочий день). 41 день / 2 = 20,5 днів. Середньомісячна заробітна плата складає: 542,622 грн. х 20,5 днів = 11123,75 грн.

Вищезазначені розрахунки підтверджуються довідкою ГУ ДФС у Луганській області від 23.03.2017 № А-620/14/12-32-05-61 про середньоденну та середньомісячну заробітну плату ОСОБА_2 за червень-липень 2016, а також розрахунковим листами за червень, липень 2016 року.

Стосовно розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів зазначає наступне.

Кількість робочих днів за 2016 рік з 17.08.2016 по 31.12.2016 складає 96 днів (серпень 10 + вересень 22 + жовтень 20 + листопад 22 + грудень 22). Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не врахував, що 16.08.2016 - день звільнення було оплачено як робочий день у серпні 2016.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 05 серпня 2016 року № 1535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» кількість робочих днів у січні 2017 року складала 20, у лютому - 20, у березні - 22.

Кількість робочих днів за 2017 рік, а саме за період з 01.01.2017 по 10.03.2017 складає 47 днів (січень 20 + лютий 20 + березень 7).

Таким чином, тривалість вимушеного прогулу ОСОБА_2 з 17.08.2016 по 10.03.2017 складає 143 робочі дні, а не 144 дні, як вказав суд першої інстанції.

За таких обставин сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає: 542,622 грн. х 143 дні = 77594,95 грн.

Вищевикладене свідчить про неправильне обчислення судом першої інстанції суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.08.2016 по 10.03.2017 в розмірі 83 756,16 грн. (замість 77 594,95 грн.).

Відповідно до вимог пунктів 2), 3) частини 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду щодо присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, а також поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права в частині обчислення суми середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу, що є підставою для зміни оскаржуваної постанови відповідно до ст. 201 КАС України.

Керуючись статтями 11, 24, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі № 812/992/16 - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі № 812/992/16 - змінити.

Абзац третій резолютивної частини постанови Луганського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі № 812/992/16 викласти у наступній редакції: «Стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний номер 39591445, ін. 93401 м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_1) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.08.2016 по 10.03.2017 в розмірі 77 594,95 грн. (сімдесят сім тисяч п'ятсот дев'яносто чотири гривень 95 копійок) з відрахуванням податків та обов'язкових платежів до бюджету.».

В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі № 812/992/16 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 23.05.2017.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов