Справа № 826/4698/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22 травня 2017 року 16:40 № 826/4698/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Шрамко Ю.Т., суддів Вєкуа Н.Г., Костенка Д.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фонду державного майна України до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Фонду державного майна України, (далі - позивач, Фонд), до Міністерства юстиції України, (далі - відповідач, Мін'юст), про:

- визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 14 березня 2017 року про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн.;

- визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 14 березня 2017 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, (далі - оскаржувані постанови).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що виконавчий лист, по примусовому виконанню якого відкрито виконавче провадження, в межах якого прийняті оскаржувані постанови, не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, а тому, такі постанови прийняті державним виконавцем протиправно та підлягають скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки, при прийнятті оскаржуваних постанов, державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

04 липня 2016 року Запорізьким окружним адміністративним судом в адміністративній справі №808/9545/14 за позовом ОСОБА_1 до Фонду про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі видано виконавчий лист в частині рішення - "Визнати протиправним та скасувати Наказ Фонду державного майна України від 24.11.2014 № 148-р про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області 24.11.2014 за систематичне невиконання без поважних причини службових обов'язків (п. 3 статті 40 КЗпП України)", (також далі - виконавчий лист №808/9545/14).

24 листопада 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін'юсту Рагімовою А.Н. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52971739 по примусовому виконанню вказаного вище виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду, зобов'язано боржника (позивача) самостійно виконати рішення суду негайно.

28 грудня 2016 року позивачем направлено відповідачу лист № 10-25-25557, у якому позивач, зокрема, зазначив, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень і просить скасувати вище вказану постанову про відкриття виконавчого провадження.

У подальшому, 14 березня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін'юсту Рагімовою Асею Назимівною в межах виконавчого провадження ВП №52971739 прийнято оскаржувані постанови:

- про накладення штрафу, якою за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення накладено на боржника (Фонд) штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.;

- про стягнення виконавчого збору, якою з боржника (Фонду) стягнуто виконавчий збір у розмірі 12800,00 грн.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18, ч.ч. 5, 6 ст. 26, ч.ч. 1, 3 ст. 27, ч.ч. 1, 2 ст. 63, ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII, в редакції станом на час прийняття оскаржуваних постанов, (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

За рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У ході розгляду справи судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята державним виконавцем у зв'язку із невиконанням боржником (позивачем) без поважних причин у встановлений виконавцем строк виконавчого листа №808/9545/14, а оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору - у зв'язку із примусовим виконання виконавчого листа №808/9545/14.

Разом з тим, суд звертає увагу, що виконавчому листі №808/9545/14 не передбачено заходи примусового виконання рішень. Так, у вказаному виконавчому листі лише визнано протиправним та скасовано наказ Фонду від 24.11.2014 № 148-р про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області 24.11.2014 за систематичне невиконання без поважних причини службових обов'язків (п. 3 статті 40 КЗпП України).

При цьому, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 та п.п. 6, 7 ч. 4 ст. 4 Закону, у виконавчому документі зазначається, зокрема, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, зокрема, звертаючи увагу на те, що виконавчий лист №808/9545/14 не передбачає заходів примусового виконання рішень, суд приходить до висновку про безпідставність стягнення в даному випадку виконавчого збору за примусове виконання вказаного виконавчого листа, та про безпідставність накладення на позивача за не виконання рішення, яке не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, штрафу.

Отже, прийняті в межах спірних правовідносин оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов Фонду державного майна України до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167, 181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. про стягнення виконавчого збору від 14 березня 2017 року ВП №52971739.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. про накладення штрафу від 14 березня 2017 року ВП №52971739.

4. Присудити на користь Фонду державного майна України () сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України ().

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Ю.Т. Шрамко

Суддя Н.Г. Вєкуа

Суддя Д.А. Костенко