Справа № 490/1387/17
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/301/2017 Справа № 490/1387/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.

при секретарі - Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві у справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду м. Миколаєва із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області) Зубкова Р.О. щодо незняття арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, винесеного 12.05.2005 року при виконанні постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.09.2004 року №3-4-11100, при закінченні виконавчого провадження або при поверненні виконавчого документа до суду та зняти арешт з легкового автомобіля ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 (станом н 2005 рік - НОМЕР_4), колір бежевий, та скасувати заборону на відчудження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення зборони на його відчудження, винесеного 12.05.2007 року державним Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Зубковим Р.О. при виконанні постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.09.2004 року №3-4-11100.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть у участи у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Обставини справи, встановлені судом.

В провадженні Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва №3-4-11100 від 17.09.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 255,00 грн.

Постановою державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Зубкова Р.О. від 12.05.2005 року накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1, а саме: автомобіль ВАЗ 21013.

Позивач у липні 2016 року звернувся до Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області з питанням щодо оформлення купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Листом Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області від 20.07.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що згідно наявних у розпорядженні РСЦ МВС в Миколаївській області автоматизованих баз даних на автомобіль НОМЕР_2 (станом на 2005 рік - н/з НОМЕР_4), накладено арешт згідно постанови Центрального ВДВС ММУЮ, вих. №10234 від 12.05.2005 року.

ОСОБА_1 повторно звернувся до Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області із заявою про зняття обмежень з транспортного засобу ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_1.

Листом Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області від 09.09.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, зняття обмеження щодо заборони відчудження транспортного засобу ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_1, стане можливим за умови направлення Центральним ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області на адресу Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області постанови про зняття арешту з майна боржника.

У подальшому позивач звернувся до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою про зняття арешту з майна боржника.

Як вбачається з листа Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 25.01.2017 року №01.05.701, виконавче провадження з примусового виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва №3-4-11100 від 17.09.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 255,00 грн. було знищено згідно з п. 9.9 та 9.10 Інструкції «Про порядок роботи з документами в органах ДВС», строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Згідно акту перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, станом на 23.01.2017 року у відділі відсутні виконавчі провадження у відношенні ОСОБА_1

Згідно із ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів ( посадових осіб )- це сукупність дій органів і посадових осіб,визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та іншихорганів ( посадових осіб ),які провадяться на підставах,в межах повноважень та успосіб,визначенихцимЗаконом,іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Порядок зняття арешту з майна передбачено ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до норм якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідачем не надано суду доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивача, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на його майно арешту. Виконавчого провадження, у якому винесено постанову про накладення арешту на майно позивача, суду також не надано. Таким чином, відповідачем не доведено належними доказами правомірність існування надалі накладеного на майно позивача арешту.

Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу ( посадовій особі ), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи, що згідно відповіді Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 25.01.2017 року виконавче провадження, в межах якого на майно позивача накладено арешт знищено та на виконанні не перебуває, у державного виконавця відсутня можливість винести в межах цього виконавчого провадження постанову про зняття арешту з майна боржника.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу ( установі ), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За положеннями п.2 ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Оскільки існування арешту на майно позивача порушує його конституційне право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та у відсутності виконавчих проваджень щодо позивача не є виправданим, суд вважає за необхідне скасувати арешт на майно позивача, накладений державним виконавцем постановою від 12.05.2005 року.

В задоволенні решти позовних вимог позивача необхідно відмовити, так як задовольняючи вимоги про скасування арешту на майно та зняття заборони на його відчуження, суд вважає, що права позивача поновлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.7, 11, 71, 86, 161-163, 186, 254 КАС України,ст.ст. 1, 50, 57, 60 ЗУ «Про виконавче провадження»,

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити частково.

Зобов'язати Центральний відділ Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зняти арешт та заборону на відчуження майна, що належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.05.2005 року державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва №3-4-11100 від 17.09.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 255,00 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя Н.П. Черенкова