Справа № 814/967/16
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/967/16

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва № НОМЕР_1 від 01 квітня 2015 року .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що прощена сума боргу в розмірі 148000,46 гривень є пенею, яку нарахував банк у звязку з несвоєчасним виконанням зобовязання за кредитним договором, а тому зазначена сума не є додатковим благом, та відповідно доходом у розумінні ст.164 Податкового кодексу України .

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Колегією суддів задоволено клопотання представника відповідача про заміну Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на Державну податкову інспекцію в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області і подальшим перейменуванням Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на Державну податкову інспекцію в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 05.04.07 ОСОБА_2 уклав кредитний договір №ML-400/094/2007 з ПАТ ОТП Банк.

27.05.11 ПАТ ОТП Банк уклав договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким права кредитора за договором №ML-400/094/2007 перейшли до ТОВ ОТП Факторинг України.

27.06.13 ТОВ ОТП Факторинг України уклав з ОСОБА_2 додатковий договір №3 до кредитного договору №ML-400/094/2007 від 05.04.07, відповідно до якого позичальник зобовязується погасити боргові зобовязання в розмірі 29520 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 235953,36 гривень, сплатити витрати кредитора на ведення претензійно-позовної роботи в розмірі 2823 гривень, а за умови належного виконання цих умов, скасувати всю суму пені, що була нарахована до моменту укладання цього додаткового договору, припинити претензійно-позовну роботу, кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 148000,46 гривень.

ТОВ ОТП Факторинг України ввідобразило зазначену суму 148000,46 гривень у своїй звітності, як нарахований дохід ОСОБА_2 додаткове благо.

23.02.15 ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва провела документальну позапланову перевірку фізичної особи платника податку ОСОБА_2 за результатами якої складено Акт №53/17-01/НОМЕР_2.

Під час перевірки податківці обрахували недоїмку зі сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 24930,68 гривень.

01.04.16 уповноваженою особою ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва винесено податкове повідомлення-рішення про донарахування фізичний особі ОСОБА_2 грошового зобовязання з податку на доходи в сумі 31333,35 гривень, з яких 24930,68 гривень за основним платежем та 6402,67 гривень за штрафними санкціями.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно до пп.78.1.1, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту; платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Відповідно до п.78.4 про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст.79 ПК України.

Відповідно до п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно до п. 79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до п. 82.2 ст. 82 ПК України (в редакції, чинній на час прийняття наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки) тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу (крім перевірок, що проводяться за наявності обставин, визначених у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, тривалість яких встановлена у статті 200 цього Кодексу), не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.1, пп.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79, п. 82.2 ст. 82 ПК України головою комісії з реорганізації ОСОБА_3 винесено наказ від 20.02.2015 р. № 40 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_2 (р.н.о.к. НОМЕР_2)", яким встановлено термін проведення перевірки з 23.02.15-один робочий день та повідомлення від 20 лютого без зазначення року № 22, в якому зазначено, що буде проведено з 23 лютого 2015 року за адресою: м. Миколаїв, вул.. Артема, 1-а, каб. №30 документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питань дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (а.с. 8, 9).

20 лютого 2015 року це п`ятниця. Перевірку проведено 23 лютого 2015 року це понеділок.

Колегія суддів зазначає, що позивач наказ та повідомлення про проведення перевірки не міг отримати своєчасно, оскільки після прийняття їх були два вихідні дні і мінімальний термін доставки зазначених документів операторами поштового зв`язку день відправки плюс два робочі дні. В матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення ОСОБА_2 про проведення перевірки.

Таким чином, ОСОБА_2, у порушення вимог пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України, був позбавлений права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. При цьому суд зазначає, що встановлення цих обставин має вирішальне значення для встановлення наявності підстав для нарахування грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.

Не ознайомлення позивача до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є грубим порушенням вимог п.79.2 ст.79 ПК України.

Невиконання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до підпункт д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо - основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням.

Таким чином, відповідно до ст.164 ПК України в якості доходу повинно враховуватися не будь-який прощений (анульований) борг, а лише основний, тобто - тіло кредиту, не враховуючи нарахованих процентів, пені та штрафів.

Крім того, податковим органом не доведено, що 148000,46 гривень анульованого (прощеного) боргу є саме основною частиною боргу, а не пенею.

За наявністю сумнів у природі походження анульованого (прощеного) боргу, нарахування платнику податків грошового зобовязання та штрафу на підставі припущень протиправне.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик