Справа № 826/10162/16
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотрейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової консультації, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Новотрейд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач), в якому просило суд визнати недійсною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Головного Управління Державної фіскальної служби у місті Києві, що викладена в листах №8917/10/26/-15-40-03-16 від 14.04.2016 року та №12089/10/26-15-40-03-16 від 31.05.2016 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Відповідачем, подано апеляційну скаргу, у якій суб'єкт владних повноважень просить скасувати постанову та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивач займається оптовим продажем пального, згідно КВЕД-2010 46.71 (Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами), та є імпортером палива та продукту «реформат» за кодом згідно УКТ ЗЕД .

Протягом 2015 року Позивачем імпортовано на територію України за кодом згідно УКТ ЗЕД - продукт «реформат». Після 01.01.2016 імпорт вказаного продукту позивачем не здійснювався.

До 01.01.2016 року продукт «реформат» за кодом згідно УКТ ЗЕД 270750900 не відносився до підакцизних товарів, у зв'язку з чим під час митного оформлення даного товару, який був імпортований на митну територію України до 01.01.2016 року, Позивач не сплачував акцизного податку.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року № 909-VIII (далі - «Закон») товар за кодом згідно УКТ ЗЕД (Реформат) з 01.01.2016 року віднесено до підакцизних товарів.

Як зазначає позивач, після прийняття вищезазначеного Закону від 24.12.2015 року № 909-VIII у ТОВ «Новотрейд» виникла ситуація, при якій у останнього в наявності є залишок товару за кодом згідно УКТ ЗЕД (Реформат), який був ввезений на митну територію України до 01.01.2016 року, тобто до віднесення зазначеного товару до переліку підакцизних, та щодо якого у Позивача не виникло податкових зобов'язання по сплаті акцизного податку на час його імпорту (митного оформлення), однак який станом на день звернення до суду з даним позовом відноситься до акцизного, та відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України № 113 від 24.02.2016 р. підлягає обліку як підакцизний товар починаючи з 01.03.2016 року.

Враховуючи зазначені обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю «Новотрейд» звернулось до Головного управління ДФС у м. Києві з запитом №24/16 від 16.03.2016 про надання індивідуальної податкової консультації, в якому просило роз'яснити висвітлені в листі питання.

У відповідь на вказаний лист позивача, відповідач листами від 14.04.2016 №8917/10/26-15-40-03-16 та від 31.05.2016 № 12089/10/26-15-40-03-16 надав відповідь.

Не погоджуючись з повнотою, правомірністю та обґрунтованістю податкової консультації, зокрема з тим, що податкова консультація в більшій своїй мірі складається лише з послідовного цитування нормативних актів і не містить остаточних і чітких висновків по суті поставлених питань, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що наведені у тексті спірної індивідуальної податкової консультації висновки не відповідають основними засадам податкового законодавства та принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, у розумінні підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 172 ПК України податкова консультація це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно пункту 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункту 52.2 статті 52 Кодексу).

У відповідності до пункту 52.3 статті 52 ПК України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов'язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Приписами пунктів 52.4 статті 52 ПК України передбачено, що індивідуальні податкові консультації надаються: в усній формі - контролюючими органами та державними податковими інспекціями; у письмовій формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім'я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Згідно пункту 53.2 статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Податкова консультація надається контролюючими органами у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган, виходячи з норм або змісту відповідного податку чи збору.

При цьому, дослідженню в справах про визнання протиправною та скасування податкової консультації підлягають обставини щодо: поставлених у зверненні платника про надання податкової консультації питань; викладених у податковій консультації відповідей; відповідність зазначених у податковій консультації висновків нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що законодавцем встановлені чіткі вимоги до податкової консультації, та вразі дотримання цих вимог, необхідність її реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ТОВ «Новотрейд» звернулось до Головного управління ДФС у м. Києві з запитом №24/16 від 16.03.2016 про надання індивідуальної податкової консультації, в якому просило роз'яснити наступні питання.

1 питання: Чи виникає у ТОВ «Новотрейд» податкове зобов'язання по сплаті акцизного податку щодо товару за кодом згідно УКТ ЗЕД (Реформат), який було ввезено на митну територію України та належним чином розмитнено в період до 01.01.2016 року, але не реалізовано станом на 01.03.2016р.?;

2 питання: Чи зобов'язаний ТОВ «Новотрейд» включити до Акту інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року товар за кодом згідно УКТ ЗЕД (Реформат), який було ввезено на митну територію України та належним чином розмитнено в період до 01.01.2016 року, але не реалізовано станом на 01.03.2016р.?;

3 питання: Якщо ТОВ «Новотрейд» зобов'язаний включити до Акту інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року товар за кодом згідно УКТ ЗЕД (Реформат), який було ввезено на митну територію України та належним чином розмитнено в період до 01.01.2016 року, чи одноразово збільшить показник (СумаНакл) за відповідними кодами згідно з УКТЗЕД, зазначені в акті інвентаризації обсяги залишку товар за кодом згідно УКТ ЗЕД (реформат), на який ТОВ «Новотрейд» має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних?;

4 питання: Чи зобов'язаний ТОВ ТОВ «Новотрейд» починаючи 1 березня 2016 року при реалізації товару за кодом згідно УКТ ЗЕД (Реформат), який було ввезено на митну територію України та належним чином розмитнено в період до 01.01.2016 року, але не реалізований станом на 01.03.2016р. складати в електронній формі акцизні накладні?

У відповідь на поставлені у запиті питання позивача, відповідач листами від 14.04.2016 №8917/10/26-15-40-03-16 та від 31.05.2016 № 12089/10/26-15-40-03-16 надав відповідь.

Надаючи оцінку наданій відповіді, колегія суддів приходить до висновку, що вказані листи від 14.04.2016 №8917/10/26-15-40-03-16 та від 31.05.2016 № 12089/10/26-15-40-03-16 не є податковою консультацією в розумінні статті 52 ПК України, оскільки в порушення вимог вказаної статті відповідачем не зазначено: назву «податкова консультація», у вказаному листі відсутні: реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій; опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків; обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та провівши аналіз наданих листів від 14.04.2016 №8917/10/26-15-40-03-16 та від 31.05.2016 № 12089/10/26-15-40-03-16, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем надана відповідь у формі листа, а не податкова консультація.

Як випливає зі змісту статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 17 цього КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У контексті наведених законодавчих положень до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому оспорювані правові акти (рішення, дії або бездіяльність) повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь - якого обов'язку.

Отже, в порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися спори щодо будь - яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень без обмежень, але відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови, що такі рішення, дії (бездіяльність) є юридично значимими для позивача, тобто порушують права та інтереси останнього шляхом обмежень у реалізації його прав чи покладення на нього необґрунтованих обов'язків.

Проте, колегія суддів наголошує, що оскаржуваний позивачем висновок, не відповідає критерію юридичної значимості, оскільки він не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення прав позивача. Оскаржуваний лист не є актом індивідуальної дії в розумінні статті 17 КАС України та не є предметом самостійного розгляду в адміністративному суді.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що надані Головним управлінням ДФС у м. Києві листи від 14.04.2016 №8917/10/26-15-40-03-16 та від 31.05.2016 № 12089/10/26-15-40-03-16 не є податковою консультацією в розумінні статті 52 ПК України, не створюють правових наслідків для позивача та не можуть бути предметом самостійного розгляду в адміністративному суді, а отже рішення суду про задоволення позовних вимог передчасне, та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, не враховано всі обставини справи, тому існують підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2017 року - скасувати, та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотрейд» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.