Справа № 2-а-5096/08/2170
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2011 р.Справа № 2-а-5096/08/2170

Категорія:2.31Головуючий в 1 інстанції: Горшков В.М.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Коваля М.П.

суддів Потапчука В.О.

ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2009 року за позовом ОСОБА_2 до Головного управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області про зобов'язання сплатити недоотриману суму щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій у розмірі 5440 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області в якому просив зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області здійснити перерахунок розміру разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за період з 2006 по 2008р.р. та сплатити недоотриману суму щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій у розмірі 5440 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано право ОСОБА_2 на перерахунок розміру грошової допомоги за 2007 та 2008 роки відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зобов'язано Головне управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги за 2007 та 2008 роки відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції Головне управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Сторони просили розглянути справу без їх присутності, про що свідчать заяви в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача та вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198 та п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується наявним у матеріалах справи відповідним посвідченням Серії АБ №484494 від 12.10.2005р., в якому зазначено, що пред'явник цього посвідчення є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.93 р. № 3551-ХП (зі змінами та доповненнями) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків.

У 2006-2008 роках, відповідно до законів України «Про Державний бюджет на 2006 рік», «Про Державний бюджет на 2007 рік», «Про Державний бюджет на 2008 рік», позивач, як учасник бойових дій отримував допомогу до 5-го травня відповідно по 250 грн., 280 грн., 310 грн.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 25.12.1998 року порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України. Законами України Про Державний бюджет на 2006р., 2007р., 2008р. Кабінетом Міністрів України передбачаються грошові кошти необхідні для виплати разової грошової допомоги до дня Перемоги ветеранам війни на відповідний рік.

Дію частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»зупинено на 2006 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік»від 20.12.2005р. №3235-IV.

Питання щодо конституційності зазначеного Закону № 3235- IV від 20.12.05 року Конституційним судом не вирішувалось. Позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Статтею 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007рік»встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" здійснюється у таких розмірах: інвалідам І групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, -150 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Відповідно до п.13 ст.71 зазначеного Закону встановлено, що з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинити на 2007 рік дію частини п'ятої статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області ОСОБА_2 як учаснику бойових дій до Дня Перемоги було виплачено суму разової грошової допомоги у 2007р. у розмірі 280грн., що не спростовується також і відповідачем - Головне управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з приписів ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»Врахувавши те, що позивачу до 5 травня у 2007р. Головним управлінням праці та соціального захисту населення в Херсонській області було виплачено 280грн., сума недоплаченої ОСОБА_2Г щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2007р. загалом склала 1800 грн.

Але, судова колегія з цим не погоджується, оскільки, органи соціального забезпечення на момент виплат керувались дійсним на той час Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», що мав пріоритетне значення перед Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», виплати одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій до дня Перемоги, які повинні виплачуватись відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»що ґрунтується на мінімальній пенсії за віком, котра у 2007 році складала 410 гривен, були обмежені прожитковим мінімумом сумою в 280 гривень.

Однак рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року вказана стаття закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»втратила чинність.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Таким чином, дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмірах, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», не можна визнати неправомірними, оскільки, норми вказаних законів мають пріоритет над нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Посилання на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яким визнані неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України 2007 рік», не приймаються судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області ОСОБА_2як учаснику бойових дій до Дня Перемоги було виплачено суму разової грошової допомоги у 2008р. у розмірі 310грн., що не спростовується також і відповідачем - Головне управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області.

Задовольняючи вимоги за 2008 рік суд першої інстанції виходив з приписів ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»Врахувавши те, що позивачу до 5 травня у 2008р. Головним управлінням праці та соціального захисту населення в Херсонській області було виплачено 310грн., сума недоплаченої ОСОБА_2Г щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2008р. загалом склала 2095 грн.

Але, судова колегія з цим не погоджується, оскільки, органи соціального забезпечення на момент виплат керувались дійсним на той час Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік», що мав пріоритетне значення перед Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»виплати одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій до дня Перемоги, які повинні виплачуватись відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»що ґрунтується на мінімальній пенсії за віком, були обмежені прожитковим мінімумом сумою в 310 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто, рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію.

На момент виникнення спірних відносин, а саме на дату нарахування і виплати позивачу органами праці та соціального захисту населення відповідних коштів, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»та «Про Державний бюджет України на 2008 рік»були діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до положень ч.1 та ч.4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Позивач не довів належними доказами існування обставин, якими згідно законодавства обгрунтовуються заявлені позовні вимоги.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови, якою слід відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2009 року задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2009 року за позовом ОСОБА_2 до Головного управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області про зобов'язання сплатити недоотриману суму щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій у розмірі 5440 грн. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області про зобов'язання сплатити недоотриману суму щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій у розмірі 5440 грн.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_4/

Суддя: /ОСОБА_1/