Справа № 813/4589/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року справа № 813/4589/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо звернення стягнення на житловий будинок загальною площею 205,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,090- га, що знаходяться по вул. Вишневій,12 в с. Оброшине, Пустомитівського району, Львівської області, що належать ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого напису №526 виданого 04.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2Ю;

2. Зобовязати державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняти рішення про повернення ПАТ "Дельта Банк" виконавчого напису №526 виданого 04.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог зазначено, , що відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України" встановлено заборону на звернення стягнення на житловий будинок позивача, що відповідно до п.9 ч.1 ст. 37 Закону є підставою для повернення виконавчого документу стягувану, однак в порушення зазначеної норми Закону державним виконавцем не повернуто виконавчий документ стягувану, що зумовило порушення прав позивача гарантованих Законом про мораторій.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсягу.

Відповідач 1 надав суду заперечення проти позову, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у запереченнях.

Відповідачів 1,2 в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, від відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України судом не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі факти, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 31 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

В забезпечення повного і своєчасного виконання боржником його зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту №0 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 31.03.2008 року.. Згідно даного договору іпотекодавцем ОСОБА_1 в іпотеку Акціонерному комерційному інноваційному банку "Укрсиббанк" передано нерухоме майно, а саме: : будинок №12, що знаходиться по вул.. Вишневій в с. Оброшине, Пустомитівського району, Львівської області (складається з : будинок "А-1" з мансардою в цілому складається з 5 житлових кімнат та кухні, загальною площею 205,5 кв.м., в т.ч. житловою-95,3 кв.м., до будинку належить цегляний гараж "Б", земельна ділянка площею 0,0990 га, кадастровий номер :01:001:0064, цільове призначення, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою : Україна, Львівська область, Пустомитівський район, с. Оброшине.

Також в судовому засіданні було встановлено судом, що Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку "Укрсиббанк".

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04.04.2014 року вчинено виконавчий напис №526, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно: будинок №12, що знаходиться по вул.. Вишневій в с. Оброшине, Пустомитівського району, Львівської області (складається з : будинок "А-1" з мансардою в цілому складається з 5 житлових кімнат та кухні, загальною площею 205,5 кв.м., в т.ч. житловою-95,3 кв.м., до будинку належить цегляний гараж "Б", земельна ділянка площею 0,0990 га, кадастровий номер :01:001:0064, цільове призначення, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою : Україна, Львівська область, Пустомитівський район, с. Оброшине, що належить громадянці України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження : Україна місто Київ, яка зареєстрована за адресою : Україна, АДРЕСА_1; місце роботи фізична особа-підприємець, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

На вказаного виконавчого напису відповідачем 01.06.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51271652.

30.08.2016 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП № 51271652 здійснено опис та арешт майна, про що складено відповідний акт.

Також з матеріалів справи встановлено, що державним виконавцем 01.09.2016 року винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Субєктом оціночної діяльності ОСОБА_3 21.10.2016 року складено висновок про вартість майна.

Не погодившись з дійми державного виконавця, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо звернення стягнення на житловий будинок загальною площею 205,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,090- га, що знаходяться по вул. Вишневій,12 в с. Оброшине, Пустомитівського району, Львівської області, що належать ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого напису №526 виданого 04.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV(далі Закон України від 21.04.1999 №606-XIV) на час виникнення спірних правовідносин), примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною другою статті 17 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі написи нотаріусів.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 19 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 47 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до пункту 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 №1304-VII (далі Закону України від 03.06.2014 №1304-VII), протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, суд прийшов до висновку, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника ) нерухоме житлове майно (житловий будинока) позичальника, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за наявності трьох умов, а саме: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника; у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (квартири) не перевищує 250 кв. метрів.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою статті 11 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV, державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Положеннями частини третьої статті 11 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Судом встановлено з матеріалів справи, згідно інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно, а також договору купівлі продажу квартири по вул.. Сихівській, 4/29 від 09.10.2014 р, станом на даний час у власності ОСОБА_1 немає іншого нерухомого житлового майна, окрім будинку №12 по вул. Вишневій в с. Оброшине.

Згідно відмітки у паспорті позивача - ОСОБА_1 та довідки виданої виконавчим комітетом Оброшинської сільської ради , позивач зареєстрована та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відтак суд приходить до висновку, що позивач є субєктом, а вказаний житловий будинок є обєктом, які підпадають під дію п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Таким чином, відповідач не встановив усі необхідні умови, передбачені пунктом 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження та вчиняв дії по виконанню виконавчого документа.

Щодо позовної вимоги про зобовязання державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняти рішення про повернення ПАТ "Дельта Банк" виконавчого напису №526 виданого 04.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Судом встановлено, що на підставі постанови від 08.12.2016 року про передачу матеріалів виконавчого провадження, виконавче провадження ВП №51271652 передано до Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Постановою від 15.12.2016 року заступником начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийнято до виконання виконавче провадження ВП №51271652.

29 грудня 2016 року державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області повернуто виконавчий документ стягувану, а саме повернено ПАТ "Дельта Банк" виконавчий напис №526.

Відтак, суд приходить до висновку, що вказана вимога позивача не підлягає до задоволенню, оскільки державним виконавцем повернуто виконавчий напис №526 ПАТ "Дельта Банк" виконавчий напис №526.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо звернення стягнення на житловий будинок загальною площею 205,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,090- га, що знаходяться по вул. Вишневій,12 в с. Оброшине, Пустомитівського району, Львівської області, що належать ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого напису №526 виданого 04.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ) на користь ОСОБА_1 (Львівська область, Пустомитівський район, с. Оброшино, вул. Вишнева, буд.12; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 551,20 (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп) судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2017 року.

Суддя Гулкевич І.З.