Справа № 686/24165/16-а
Суддя: Колієв С. А.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначив, що 01.12.2016 року поліцейським ПП ГУЕП в Хмельницькій області інспектором роти №3 ОСОБА_2 було винесено постанову серія ДР №079798 у справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень. Згідно вказаної постанови він був визнано винуватим у тому, що він, керуючи автомобілем Мерседес-Бенц на перехресті вулиць Пілотська та Трудова під час руху користувався засобами звязку тримаючи його у лівій ріці, чим порушив вимоги п.2.9д ПДР. Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності. Так, під час руху він не користувався засобами звязку про що зазначив у своїх поясненнях інспектору поліції. Таким чином, вважає що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали просили його задовольнити. Також позивач зазначив, що 01.12.2016 року він перебував на СТО, яка розташована по вул. Трудовій у м. Хмельницькому. Разом з ним у машині були ще двоє пасажирів. Виїхавши з СТО на перехресті він виїхав на вул.. Пілотську та продовжив рух. Його зупинив екіпаж поліції та інспектор поліції повідомила, що ним порушені ПДР, а саме що він під час руху користувався засобами звязку тримаючи його у лівій руці. Вказаний факт ним заперечувався, проте інспектор, доказів на підтвердження його вини та спростування його тверджень йому не представила, а винесла постанову, якою його притягнула до адміністративної відповідальності. Зазначив, що зазначеного у постанові про адміністративне правопорушення він не вчиняв, під час руху не користувався засобами звязку.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що 01.12.2016 року екіпаж патрульної поліції №103 під час чергування рухаючись по вул.. Пілотській у м. Хмельницькому на перехресті з вул.. Трудовою помітив, як водій автомобіля Мерседес-Бенц н.з. ВХ 0303СА, яким виявився ОСОБА_1, під час руху користувався засобам звязку, мобільним телефоном, тримаючи його у лівій руці. Водій вказаного автомобіля був зупинений та стосовно нього інспектором була винесена постанова, якою останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначила, що факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення було зафіксовано безпосередньо співробітниками поліції, та відеореєстратором. Вважала, що оскаржувана постанова винесена інспектором правомірно, у відповідності до вимог КУпАП та межах наданих йому повноважень.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, судом встановлені наступні обставини.

Встановлено, що 01 грудня 2016 року інспектором УПП роти №3 ДПП в м. Хмельницькому лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ДР №079798, якою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він 01.12.2016 року о 11 годині 04 хвилин керуючи автомобілем Мерседес-Бенц н.. ВХ 0303СА у м. Хмельницькому на перехресті вулиць Пілотська з вул.. Трудова користувався засобом мобільного звязку тримаючи його у лівій руці, чим порушив вимоги п.2.9д ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає зокрема за користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до п.2.9 (д) ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Предметом вищезазначеного позову є спір про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, був долучений відеозапис ZM 0002.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, який був представлений представником відповідача, вбачається, що позивач заперечував проти скоєння правопорушення та наполягав на тому, що він не розмовляв по телефону під час керування транспортним засобом, не визнавав себе винним під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів того, що позивач користувався телефоном під час руху транспортного засобу відеозапис не містить.

Допитані в якості свідків інспектори поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду пояснили, що 01.12.2016 року вони чергували у м. Хмельницькому. На перехресті вулиць Пілотська та Трудова вони помітили, як водій автомобіля Мерседес-Бенц (позивач у справі) під час руху тримав мобільний телефон у лівій руці, що є порушенням п.2.9 д ПДР. Водій автомобіля був ними зупинений та стосовно останнього було винесено постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 01.12.2016 року, він був пасажиром автомобіля Мерседес, яким керував позивач та сидів позаду водія. Вони виїхали з СТО, яка розташована по вул.. Трудовій у м. Хмельницькому та направилася в сторону центра міста. Проїхавши перехрестя через деякий час їх зупинили співробітники поліції за те, що водій під час руху користувався мобільним телефоном. Позивач заперечував проти цього факту. Зазначив, що під час руху, водій автомобіля мобільним телефоном не користувався.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, відповідачем не доведений, оскільки відеозапис, наданий відповідачем не підтверджує факт користування ОСОБА_1 мобільним телефоном під час руху транспортного засобу.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд не приймає як докази, які беззаперечно підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки такі пояснення не підтверджуються представленим представником відеозаписом, який, відповідно до оскаржуваної постанови, слугував підставою до притягнення позивача до відповідальності.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у порушенні правил дорожнього руху, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід визнати, що винесена постанова про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували його вину за ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ДР № 079798 від 01 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: С.А.Колієв