Справа № 642/1154/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 р.Справа № 642/1154/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2017р. по справі № 642/1154/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Холодногірському районі м. Харкова

про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Холодногірському районі м. Харкова, в якому просила суд:

- визнати неправомірним рішення відповідача від 16.02.2017 року про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідача провести позивачу розрахунок та виплату пенсії із збереженням 86 % сум заробітної плати з урахуванням надбавок до посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та індексації грошових доходів населення з урахуванням здійснених виплат, починаючи з 01.03.2017 року на підставі довідок Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяці роботи перед зверненням за пенсією № 13/20-30-05-51, № 14/20-30-05-51 та № 15/20-30-05-51 від 26.01.2017 року, № 231/Ф/20-38-05-30 від 06.02.2017 року; Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова № 4755/10/05-062 від травня 2010 року; довідки про заробіток для обчислення пенсії № 6859/10/05-71.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року по справі № 642/1154/17 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Холодногірському районі м. Харкова про відмову в перерахуванні пенсії ОСОБА_1. Зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії із збереженням 86 % сум заробітної плати, з урахуванням надбавок до посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та індексації грошових доходів населення з урахуванням здійснених виплат, починаючи з 01.03.2017 року, на підставі довідок про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією, Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за № № 13/20-30-05-51, 14/20-30-05-51, 15/20-30-05-51 від 26.01.2017 року та № 231/Ф/20-38-05-30 від 06.02.2017 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою, а відтак такою, що підлягає скасуванню.

Позивачем подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Холодногірському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком з 26.05.2017 року відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», обчисленої в порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

У 2017 році позивач звернулася до відповідача про перерахунок пенсії з урахуванням надбавок до посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та індексації грошових доходів населення, з урахуванням проведених виплат.

Проте, рішенням від 16.02.2017 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні її заяви з вказівкою на положення Закону України «Про державну службу», Постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питанні вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (а.с. 11).

Вирішуючи питання по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Холодногірському районі м. Харкова про відмову в перерахуванні пенсії позивачу та зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії із збереженням 86 % сум заробітної плати, з урахуванням надбавок до посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та індексації грошових доходів населення з урахуванням здійснених виплат, починаючи з 01.03.2017 року, на підставі довідок про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією, Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за № № 13/20-30-05-51, 14/20-30-05-51, 15/20-30-05-51 від 26.01.2017 року та № 231/Ф/20-38-05-30 від 06.02.2017 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсії, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть установлюватись інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 35 Закону України «Про державну службу», щорічна відпустка державним службовцям надається з виплатою допомоги на оздоровлення. Зазначена матеріальна допомога має систематичний та обовязковий характер, оскільки виплачується щорічно і являється обєктом для нарахування і утримання страхових внесків до Пенсійного фонду.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовані види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з ст. ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення. Обєктом індексації є оплата праці, як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і не має разового характеру.

Відповідно до п. 2.2.7 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 5 від 13.01.2004 року, суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати, входять до складу фонду додаткової заробітної плати.

Як встановлено ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Колегія суддів звертає особливу увагу на те, що недопустимість звуження змісту та обсягу прав людини, їх обмеження, передбачених Конституцією України, були предметом неодноразового розгляду Конституційним Судом України: рішення № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року, № 19-рп/2010 від 09.09.2010 року, № 5-рп/2002 від 20.03.2002 року.

Як визначено в п. 5 розд. ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року, яким з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України з 01.06.2015 року в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються. Про невиплату та перерахування вже призначених пенсій в Законі не зазначено.

Так, колегія суддів зазначає, що новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вказаними вище Законами не поширюються на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Зі змісту довідок про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 20.07.2016 року за № № 13/20-30-05-51, 14/20-30-05-51, 15/20-30-05-51 від 26.01.2017 року, № 231/Ф/20-38-05-30 від 06.02.2017 року, виданих Східною обєднаною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, вбачається, що позивачу були виплачені: надбавка за спеціальне звання (радник податкової служби ІІ рангу); винагороду за вислугу років (35%); надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи; премії; інші виплати.

На матеріальні допомоги та індексацію заробітної плати зараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, відповідачем безпідставно не включено вищезазначені виплати в дохід.

Таким чином, Управлінням Пенсійного фонду України в Холодногірському районі м. Харкова були порушені права позивача як громадянина України, відповідно до ст. 3 Конституції України та ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що привело до суттєвого зменшення його пенсійного забезпечення.

Стосовно суми преміювання, зазначеної в довідці № 4755/10/05-062 від 05.2010 року, колегія суддів звертає увагу на те, що з неї не було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Так, вищезазначена сума не підлягає включенню при призначенні та перерахунку пенсії.

Окрім того, сума зазначена в довідці № 6859/10/05-71 від травня 2010 року також не включається при призначенні та перерахунку пенсії, оскільки ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Тобто береться до уваги посадовий оклад, а не сума заробітку.

Як визначено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати, входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, у відповідності до ст. 2 цього Закону.

Аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили та входять до системи оплати праці державного службовця.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Як встановлено ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів зазначає, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів звертає особливу увагу на те, що такі висновки містяться у постановах Верховного Суду України № 21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-125а13 від 14.05.2013 року.

Відповідно до 4.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами ) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить визначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Крім цього, відповідно до ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 33 Закону України «Про оплату праці», у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

У відповідності до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення), як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Сума виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників входить до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п.п. 2.2.7 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713.

Виходячи з цих нормативно-правових актів, а також з врахуванням того, що з нарахованої індексації заробітної плати сплачується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (страхові внески), вона також враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Згідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 31.03.2017 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2017р. по справі № 642/1154/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2017 р.