Справа № 808/3869/16
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 травня 2017 року м. Київ К/800/15795/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

встановив:
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року, відмовлено в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування повідомлення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання по виконавчому провадженню №52944128 від 23.11.2016 р.; зобов`язання прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у адміністративній справі № 808/1854/16, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 21.11.2016 р.

Судами встановлено, що 21.11.2016 р. позивачем отриманий виконавчий лист, виданий Запорізьким окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 808/1854/16 на виконання постанови цього суду від 15 вересня 2016 року, якою позов задоволено частково: визнано протиправними дії військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, розпорядника бюджетних коштів військової частини НОМЕР_2 (56 окрема мотопіхотна бригада) щодо припинення виплат ОСОБА_1 грошового забезпечення з квітня 2015 року; зобов`язано військову частину польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, розпорядника бюджетних коштів військову частину НОМЕР_2 (56 окрема мотопіхотна бригада) зробити перерахунок сум грошового забезпечення, які були нараховані та виплачені ОСОБА_1 за період з грудня 2014 року по березень 2015 року включно, за займаною посадою начальника інженерної служби згідно зі штатним розкладом; зобов`язано військову частину польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, розпорядника бюджетних коштів військову частину НОМЕР_2 (56 окрема мотопіхотна бригада) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення та інші виплати за займаною посадою начальника інженерної служби згідно зі штатним розкладом, починаючи з квітня 2015 року по день фактичного виключення зі списків особового складу; зобов`язано військову частину польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, розпорядника бюджетних коштів військову частину НОМЕР_2 (56 окрема мотопіхотна бригада) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразові додаткові види грошового забезпечення; зобов`язано військову частину польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, розпорядника бюджетних коштів військову частину НОМЕР_2 (56 окрема мотопіхотна бригада) надати ОСОБА_1 грошовий атестат (або довідку про розмір грошового забезпечення), довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; зобов`язано військову частину полова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, розпорядника бюджетних коштів військову частину НОМЕР_2 України від 08 вересня 2016 року звільнена у відставку у зв`язку з поданням заяви про відставку.

21.11.2016 р. позивачем подано заяву до відповідача про прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у адміністративній справі № 808/1854/16, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 21.11.2016 р.

07.12.2016 р. засобами поштового зв`язку позивач отримав повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання ВП №52944128 від 23.11.2016 р. на підставі пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" як такого, що пред`явлений не за підвідомчістю виконання рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суди виходили з того, що відповідачем правомірно прийнято рішення про повернення виконавчого документу ВП №52944128 від 23.11.2016 р. стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" як такого, що пред`явлений не за підвідомчістю виконання рішення, оскільки боржник (військова частина польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України) не є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, територіальним підрозділом органу державної влади.

Разом з тим, судом встановлено, що військова частина польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За правилами частини першої статті 21 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Отже, позивачу для реалізації свого права на пред`явлення виконавчого документу до виконання необхідно звернутися до органу державної виконавчої служби за місцем знаходження боржника.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Зазначає, що військова частина польова пошта НОМЕР_1 є структурним підрозділом центрального органу виконавчої влади - Міністерства оборони України, тому виконання рішень стосовно цих боржників покладається саме на відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак