Справа № 752/16020/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач), третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій відповідача щодо відмови у призначенні тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, незаконними; зобов'язання відповідача призначити позивачу (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: 03187, АДРЕСА_1), який діє в інтересах своїх малолітніх дітей тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме починаючи з 22 серпня 2016 року.

Голосіївський районний суд міста Києва своєю постановою від 14 березня 2017 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року та постановити нову, якою у задоволенні позову відмовити. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до порушення прав та законних інтересів відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

З 08 жовтня 2008 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином Республіки Туніс.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у даному шлюбі народилася дочка ОСОБА_4 - після поновлення актового запису та видачі свідоцтва про народження - ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у даному шлюбі народився син ОСОБА_5 - після поновлення актового запису та видачі свідоцтва про народження - ОСОБА_5.

24 вересня 2013 року рішенням Голосіївського районного суду міста Києва шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано.

12 грудня 2013 року Голосіївським районним судом міста Києва було прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3, на користь позивача, аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 02 липня 2013 року і до досягнення нею повноліття; аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 02 липня 2013 року і до досягнення ним повноліття.

На підставі даного судового рішення, видано виконавчий лист за яким відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції відкрив виконавче провадження щодо стягнення аліментів.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не виконував батьківських обов'язків, а саме, не приймав жодної участі у вихованні і забезпеченні дітей, 25 лютого 2014 року органом опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації було надано висновок про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до довідок - розрахунків №№ 10493, 10494 від 06 квітня 2016 року заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_4, станом на 31 березня 2016 року становить 65 935, 48 грн.; на утримання ОСОБА_5 - 65 935, 48 грн.

Загальна сума заборгованості по виплаті аліментів на утримання малолітніх дітей станом на 31 березня 2016 року складає 131 870, 96 гривень.

08 липня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено рішення про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у сумі 40 121, 28 гривень.

22 серпня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме.

09 вересня 2016 року позивачем було отримано від відповідача лист № 9011 від 29 серпня 2016 року про відмову у призначенні допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме та витяг рішення № 1834 від 29 серпня 2016 року.

Не погоджуючись з даними діями відповідача, позивач звернулася до суду за захистом свої прав.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до пунктів 2, 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме» від 22 лютого 2006 року тимчасова допомога призначається, зокрема, рішенням суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину, управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у місті Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у місті рад.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частина 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем було подано заяву встановленого зразка, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» від 22 лютого 2006 року та додані до неї всі необхідні документи, зазначені у Постанові та у відповідності з роз'ясненням Міністерства соціальної політики щодо нових умов призначення допомоги на дітей одиноким матерям та тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року та постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів У країни» № 1181 від 25 грудня 2016 року.

Проте, як убачається з матеріалів справи, свою відмову у призначенні допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх відоме № 1843 від 29 серпня 2016 року відповідач мотивує тим, що в рішенні Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року було встановлено, що батько дітей постійно проживає у Туніській республіці, періодично відвідує дітей та дружину під час поїздок в Україну, а тому права на отримання тимчасової допомоги ОСОБА_2 не має. Відповідач рекомендує, для вирішення питання стягнення аліментів з батька дітей, звернутися через територіальне управління юстиції до Міністерства юстиції України, як це передбачено Інструкцією про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів з батьків, які перебувають за кордоном, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 212/5 від 29 грудня 2006 року.

Проте позивач звернулася до управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою про призначення тимчасової державної допомоги у серпні 2016 року, а тому колегія суддів вважає такі посилання відповідача на рішення суду від 2014 року - необґрунтованими.

Також, дослідивши рішення Голосіївського районного суду від 24 квітня 2014 року, на яке посилається відповідач, суд звертає увагу на те, що в даному рішенні зазначено, що ОСОБА_3 з серпня 2012 року з дітьми не бачиться, участі у вихованні дітей не приймає.

Відповідно до листів відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 18 серпня 2016 року батько дітей ОСОБА_3 ніколи не сплачував аліменти.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 549 від 26 вересня 2016 року, громадянка ОСОБА_2 останній раз перетинала державний кордон України у червні 2013 року.

В листі Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.64-28733/0/15-16 від 27 грудня 2016 року зазначено, що відсутня інформація стосовно перетинання державного кордону України громадянином Республіки Туніс ОСОБА_3.

Отримати інформацію про місцезнаходження батька дітей щодо особи, яка ухиляється від сплати аліментів не має можливості через захищеність інформації, яка відноситься до категорії «персональні дані».

Наявне знаходження батька дітей у Туніській Республіці є у даному конкретному випадку лише припущенням.

Місцезнаходження особи включає в себе наявність відомостей про конкретну відому та підтверджену державним органом інформацію про повну адресу проживання особи, проте такої достовірної інформації про ОСОБА_3 не має.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у призначенні позивачу тимчасової державної допомоги є необґрунтованою, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 17.05.2017 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.