Справа № 815/7000/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7000/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-ої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та скасування постанови від 28.10.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось Головне управління Національної поліції в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дії та скасування постанови від 28.10.2016 року.

Сторони у судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника позивача та 3-ї особи надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 121-122).

Від представника відповідача надходили заперечення на позов, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні позову, а також просив розглядати справу за відсутності представника (а.с. 31-32).

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відповідач, згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст. 3, 5 цього ж Закону здійснює повноваження щодо примусового виконання виконавчих документів в порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органу державної виконавчої служби. Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до суду. Тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 17, ст.ст. 104, 181 КАС України, рішення органу державної виконавчої служби позивач може оскаржити в порядку адміністративного судочинства.

08.11.16 року за вх. № 10993 на адресу Позивача надійшла постанова від 28.10.2016 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеської області ОСОБА_2 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. на ГУНП в Одеській області за невиконання вимог виконавчого листа №815/497/16 (далі відділ примусового виконання). Отже зазначена позовна заява подається у встановлений законом строк.

Не погоджуючись з винесеною постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень, позивач оскаржив її у судовому порядку.

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Законом України «Про виконавче провадження» також передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу, стягнення виконавчого збору виключно у випадку, коли боржником рішення не виконане без поважних причин.

Судом встановлено, що 27 липня 2016 року Постановою Одеського окружного адміністративного суду, задоволено позов по адміністративній справі №815/497/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі ГУНП) та до Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії.

10.08.16 року за вх. № 8098 ГУНП отримало постанову від 04.08.2016 старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеської області ОСОБА_2 про негайне поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого Приморського ВП ГУНП в Одеській області з 20.11.2015 року (а.с. 12).

19.08.2016 року ГУНП звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про розяснення постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2016 року в частині поновлення на посаді у звязку з неможливістю її виконання (а.с. 43-45).

15.09.16 року ГУНП листом повідомило відділ примусового виконання про звернення до суду із заявою про розяснення судового рішення, в звязку з чим просили зупинити виконавче провадження ВП № 51863858, однак 05.10.16 року за вх. № 9916 на адресу ГУНП надійшла відповідь з відділу примусового виконання рішень про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження ВП № 51863858 (а.с. 13-14).

18.10.16 року ГУНП звернулося до відділу примусового виконання із заявою з проханням самостійно звернутися до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, або із заявою про розяснення (а.с. 15).

Також судом встановлено, що 08.11.16 року ГУНП також звернулося до Відповідача із заявою про зупинення виконавчого провадження ВП № 51863858, так як 07.11.2016 року в Одеському окружному адміністративному суді відбулося засідання по розгляду заяви щодо розяснення судового рішення. До цієї заяви було додано копію повістки про наступне судове засідання на 22 листопада 2016 року о 12:00 год. (а.с. 16).

Суд погоджується з доводами позивача, що рішення суду по адміністративній справі №815/497/16, не було виконано з поважних та обєктивних причин, у звязку із розглядом в судді заяви про розяснення постанови ООАС від 27.07.2016 року і посадові особи ГУНП мали підстави вважати, що не порушують строків такого виконання, а тому позовні вимоги в частині скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 28.10.2016 про накладення штрафу на Головне управління НП в Одеській області в сумі 5100 грн. по виконавчому провадженню ВП № 51863858, підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 суд вважає за необхідне відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України, рішення судів є обовязковими для виконання.

Статтею 19 Конституції України також встановлено, що органи державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти у межах повноважень, у спосіб та порядок встановлений законом.

Як вже встановлено судом вище, на лист Позивача про зупинення виконавчого провадження, 05.10.16 року за вх. № 9916 на адресу ГУНП надійшла відповідь від Відповідача від 26.09.2016 року за № 09.1-12765/В-3/456 про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження ВП № 51863858 (а.с. 14).

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час вчинення дії, виконавче провадження могло бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що

підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання, тобто стаття закону визначала право державного виконавця зупинити виконавче провадження.

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець здійснив усі заходи що передбачені Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження», оскільки на час прийняття рішення це було правом, а не обовязком Відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з приписів законодавства України, оцінивши докази, які є у справі, у межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Головного управління Національної поліції в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-ої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та скасування постанови від 28.10.2016 року, належить задовольнити частково, а саме в частині скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 28.10.2016 про накладення штрафу на Головне управління НП в Одеській області в сумі 5100 грн. по виконавчому провадженню ВП № 51863858.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені.

Керуючись ст.ст. 94,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління Національної поліції в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю 3-ої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 28.10.2016 про накладення штрафу на Головне управління НП в Одеській області в сумі 5100 грн. по виконавчому провадженню ВП № 51863858.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь Головного управління Національної поліції в Одеській області судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.