Справа № 750/2644/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/2644/17 Головуючий у 1-й інстанції: Рахманкулова І.П.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року, Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, в якому просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53480833 від 23 лютого 2017 року з виконання виконавчого листа 750/9644/16-а, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова.

Обґрунтовано позов тим, що зміст постанови про відкриття виконавчого провадження не відповідає змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, на підставі якої видано виконавчий лист та змісту самого виконавчого листа, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2016 року у справі № 750/9644/16-а зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком, яка була призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 травня 2013 року шляхом перерахування нарахованих сум пенсії на поточний рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1, відкритий у філії Чернігівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №10024 (МФО 353553, ).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2016 року у зазначеній справі скасовано в частині задоволення позовних вимог, починаючи з 01 травня 2013 року по 11 квітня 2016 року і позовні вимоги в цій частині залишено без розгляду.

На виконання вказаного судового рішення стягувачу за його заявою було видано виконавчий лист про зобов'язання Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком, яка була призначена відповідно доЗакону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 12 квітня 2016 року шляхом перерахування нарахованих сум пенсії на поточний рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1, відкритий у філії Чернігівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №10024 (МФО 353553, ).

23 лютого 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області Назаренко М.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53480833 з виконання виконавчого листа № 750/9644/16-а про зобов'язання Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком, яка була призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 травня 2013 року шляхом перерахування нарахованих сум пенсії на поточний рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1, відкритий у філії Чернігівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 10024 (МФО 353553, ). Пунктом 3 цієї постанови з позивача, як з боржника у виконавчому провадженні, стягнуто виконавчий збір у сумі 12800 грн.

Вказану постанову Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України отримало 02 березня 2017 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем зазначається, що постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2016 року у справі № 750/9644/16-а Чернігівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України було виконано в повному обсязі 24 лютого 2017 року, про що свідчить копія розпорядження № 561236 від 24 лютого 2017 року та копія протоколу від 06 березня 2017 року, згідно якого сума доплати становить 12 500 грн. і які стягувачу повинні бути виплачені разом з пенсією у березні 2017 року.

Листами від 06 березня 2017 року Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області та стягувача про те, що зазначене вище судове рішення виконано.

А тому, позивач вважає, що зміст постанови про відкриття виконавчого провадження не відповідає змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року та змісту виконавчого листа, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору є незаконною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів звертає увагу на заперечення відповідача, відповідно до яких встановлено, що при реєстрації виконавчого документа було допущено описку, у зв'язку з чим у постанові про відкриття виконавчого провадження невірно було зазначено дату, з якої необхідно поновити виплату пенсії стягувачу, проте ні боржник, ні стягувач із заявою про виправлення описки до державного виконавця не зверталися.

Крім того, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області Назаренко М.Б. про виправлення помилки у процесуальному документі від 29 березня 2017 року було виправлено вказану описку.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

На підставі зазначеного вище, колегія суддів приходить до висновку, оскільки на час розгляду справи, описка, допущена у постанові про відкриття виконавчого провадження виправлена і наявність описки у процесуальному документі державного виконавця не є підставою для його скасування, а тому з підстав, заявлених позивачем у позовній заяві, позов задоволенню не підлягає.

Щодо посилання апелянта на те, що рішення апелянтом виконано в добровільному порядку (в підтвердження посилається на копію розпорядження та копію протоколу), колегія суддів зазначає наступне.

В рішенні суду зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити стягувану виплату пенсії шляхом перерахування на картковий рахунок нарахованих сум пенсії.

Розпорядження та протокол свідчать про перерахунок пенсії, проте жодного документу, що свідчив би про поновлення виплати пенсії шляхом перерахування на картковий рахунок стягувана боржником не надано.

Отже, твердження позивача, що рішення суду виконано до відкриття виконавчого провадження не підтверджено.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 23 травня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.