Справа № 404/2112/17
Суддя: Самойленко Д. О.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2112/17
Номер провадження 2-а/404/296/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Самойленко Д.О.,

при секретарі Бокатенко Ю.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернуся до суду з позовом мотивуючи його тим, що він в період з 19.05.1986 року по 12.06.1986 року, у складі зведеного загону УВС Кіровоградського облвиконкому, виконував службові обовязки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на різних обєктах зони відчуження і є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1, та перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (далі УПФ) і отримує пенсію за вислугою років. 28.03.2017 року він звернувся до УПФ та просив перевести його пенсію з виду на вид, тобто перевести з пенсії за вислугою років, призначеної на умовах встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію по інвалідності на підставах і умовах визначених ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом УПФ від 31.03.2017 року №1886/03-17 йому було відмовлено в здійсненні такого переведення з тих підстав, що УПФ здійснює нарахування та виплату пенсій згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З зазначених підстав позивач звернувся до суду з цим позовом в якому він просить суд визнати протиправною відмову УПФ щодо переведення його пенсії з пенсії за вислугою років, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати УПФ перевести його пенсію з пенсії за вислугою років, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію по інвалідності, на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з врахуванням нової довідки про заробіток. Також позивач просив суд допустити негайне виконання постанови суду та зобовязати УПФ подати звіт про виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позові (а.с.1-3, 14).

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях проти позову (а.с.21).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням Серії А №135267 с, виданим Кіровоградською облдержадміністрацією 10.05.2012 року (а.с.4).

Позивач перебуває на обліку в УПФ, що підтверджується пенсійним посвідченням № (а.с.5) і отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що підтверджувалося в судовому засіданні представником позивача та не заперечувалося представником відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Кіровоградській області стосовно проведення перерахунку за період виконання службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Такий перерахунок було проведено і надано йому довідку про заробіток №488/28/01-17 від 09.03.2017 року.

Після отримання зазначеної довідки, ОСОБА_1 звернувся до УПФ та просив перевести пенсію за вислугою років на пенсію по інвалідності, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але йому було відмовлено, оскільки УПФ не здійснює призначення пенсій на умовах визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а здійснює лише призначення пенсій на умовах визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

28.03.2017 року представник позивача звернувся до начальника УПФ зі скаргою щодо переведення ОСОБА_1 за вислугою років на пенсію по інвалідності (а.с.6).

На зазначену скаргу, позивач отримав лист УПФ №1886/03-17 від 31.03.2017 року яким було відмовлено в переведені з пенсії за вислугою років на пенсію по інвалідності, оскільки УПФ здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с.7).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом та одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом.

Згідно ст. 49 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 54 зазначеного Закону державна пенсія, передбачена цією нормою, може призначатися лише за бажанням громадянина.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 Положення про головні управління ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за №40/26485), головне управління здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсії військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до п.п. 7 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за №41/26486), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також обєднані управління, призначає (здійснення перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Таким чином, УПФ здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсії виключно військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

У решті випадків функції щодо призначення (перерахунку), виплати пенсії іншим категоріям осіб в порядку, встановленим чинним законодавством, здійснюють районні управління відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за №41/26486).

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 19.11.2013 року №21-443а13.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку, що приймаючи спірну відмову, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною відмову та зобовязання вчинити певні дії не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інших, заслуговуючих на увагу суду доказів не правомірності спірної відмови в ході розгляду справи позивачем надано не було.

Доводи представника позивача на те, що саме УПФ повинно перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугою років на пенсію по інвалідності, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд до уваги не приймає, оскільки УПФ здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсії виключно військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсії саме тільки за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Також посилання представника позивача на те, що інші органи УПФ не мають права призначати та виплачувати пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає помилковими та надуманими, оскільки ці посилання спростовуються вищенаведеними у рішенні суду обставинами.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-70, 71, 86, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2