Справа № 2-а-4/10/1508
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.Справа № 2-а-4/10/1508

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Пономаренко В.Д.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області на постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про визнання акту перевірки №0000078 від 26.09.2008 року щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності та рішення начальника Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області №2352 від 09.10.2008 року про застосування до ОСОБА_2 фінансових санкцій у сумі 5977,60 грн. протиправним та його скасування,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про визнання акту перевірки №0000078 від 26.09.2008 року щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності та рішення начальника Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області №2352 від 09.10.2008 року про застосування до ОСОБА_2 фінансових санкцій у сумі 5977,60 грн. протиправним та його скасування.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 26 вересня 2008 року Роздільнянською МДПІ була проведена перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання субєктом підприємницької діяльності фізичною особою вимог податкового та іншого законодавства. За результатами перевірки був складений акт №0000078 та до позивача були застосовані штрафні санкції згідно ст. 3 та п. 13 ст. 3 Закону України №265/95 ВР від 06.07.1995 року «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». ОСОБА_2 вказує на те, що в акті не була зазначена сума фінансової санкції, а також відсутній номер протоколу. Позивача не було офіційно повідомлено про проведення планової перевірки фінансово-господарської діяльності як субєкта підприємницької діяльності фізичної особи. Службові особи Роздільнянської МДПІ при закупівлі бензину відмовились від виданого їм фіскального чеку.

Постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2010 року позов задоволено. Визнано недійсним акт №0000078 від 26.09.2008 року перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності. Скасовано рішення начальника Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області №2352 від 09.10.2008 року про застосування до ОСОБА_2 фінансових санкцій у сумі 5977,60 грн.

Роздільнянською МДПІ Одеської області на зазначену постанову була подана апеляційна скарга. Апелянт просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що прийнята з порушенням предметної підсудності адміністративних справ на направити справу до Одеського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, знаходиться на обліку в ДПІ як платник податків. 26.09.2008 року співробітники ЛПА в Одеській області прибули до АЗС «Валентина», що розташована в смт. Велика Михайлівка, яка на той час належала позивачу як субєкту підприємницької діяльності. Була проведена позапланова виїзна перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності. За результатами проведеної перевірки був складений акт №000078, в якому були зазначені виявлені порушення та прийняте рішення начальника Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області №2352 від 09.10.2008 року.

З результатами перевірки, актом та рішенням позивач не погодився та 14.04.2009 року звернувся з адміністративним позовом щодо визнання недійсним акту перевірки та скасування рішення до Великомихайлівського районного суду Одеської області.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з положень зазначених вище законів, Кодексу та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем оскаржується акт №0000078 перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності, а також рішення начальника Роздільнянської МДПІ №2352 від 09.10.2008 року про застосування фінансових санкцій в сумі 5977,60 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених КАС України, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, як підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Судом першої інстанції під час відкриття провадження у справі було допущено порушення правил предметної посутності адміністративних справ, так як дана справа підсудна окружному адміністративному суду, а саме Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з матеріалів справи, Роздільнянською МДПІ неодноразово направлялися клопотання про передачу даної справи до належного суду, однак судом першої інстанції вони були проігноровані.

Невірно розібравшись з предметною підсудністю адміністративної справи, суд першої інстанції, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України, не вирішив питання щодо передачі справи на розгляд Одеського окружного адміністративного суду та розглянув справу по суті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, розгляд і вирішення справи неповноважним судом. Враховуючи те, що оскаржена постанова була винесена неповноважним судом, колегія суддів вважає за необхідне таку постанову скасувати.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта стосовно того, що при винесенні оскарженої постанови судом першої інстанції не були враховані всі обставини справи. В ході перевірки співробітниками ДПА в Одеській області були виявлено, що сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків становила 3242 грн., а в поточному звіті РРО 2114,48 грн., тобто невідповідність сум 1127,52 грн. В звязку з цим на позивача, як фізичну особу-підприємця, начальником Роздільнянської МДПІ накладена фінансова санкція в сумі 5977,60 грн.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції не правильними і такими, що не відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню та погоджується з доводами апеляційної скарги щодо хибності доводів позивача про те, що невідповідність сум виникла внаслідок наявності готівкових коштів в сумі 1127 грн., які належали особисто оператору АЗС ОСОБА_3

Судова колегія не вбачає в діях співробітників відповідача порушень чинного законодавства, так як перевірка була проведена на підставі Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», в присутності оператора ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог позивача в частині скасування рішення начальника Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області №2352 від 09.10.2008 року.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про визнання акту перевірки №0000078 від 26.09.2008 року недійсним підлягає закриттю, оскільки оскарженню в суді підлягає податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобовязання, проте акт перевірки не є рішенням і окремому оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області задовольнити частково, постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2010 року скасувати.

Постановити по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про скасування рішення начальника Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області №2352 від 09.10.2008 року.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області про визнання акту перевірки №0000078 від 26.09.2008 року недійсним закрити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 05.12.2011 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький