Справа № 816/710/15-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.
суддів:Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (правонаступник державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області; далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вишукувальний геологічний центр» до ДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 березня 2016 року касаційну скаргу ДПІ залишив без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 липня 2015 року - без змін.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду касаційної інстанції, ДПІ звернулася із заявою про її перегляд Верховним Судом України з підстав, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Подана заява не відповідала вимогам статті 2391 КАС, тому ухвалою від 29 березня 2017 року суддя-доповідач Самсін І.Л. залишив її без руху та надав строк для усунення недоліків до 28 квітня 2017 року.

На підставі повторного автоматизованого розподілу судових справ, проведеного згідно з Розпорядженням від 5 травня 2017 року № 134/0/19-17, розгляд заяви ДПІ визначено судді-доповідачу Гриціву М.І.

24 квітня 2017 року від ДПІ надійшла заява про виконання ухвали від 29 березня 2017 року.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 1 грудня 2016 року, 15 березня 2017 року та постанов Верховного Суду України від 12, 26 квітня 2016 року, які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС підставою для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Із зіставлення правового висновку рішення, про перегляд якого подано заяву, з рішеннями на які робиться посилання як на приклад неоднаковості у правозастосуванні, випливає, що в основі кожного з них лежать конкретні фактичні обставини, які залежно від повноти, характеру, об'єктивності, юридичного значення в оскарженому рішенні були оцінені як такі, що документально підтверджують фактичність та товарність господарських операцій, здійснення яких давало право платнику податку сформувати зобов'язання з податку на додану вартість, податку на прибуток та відобразити їх в податкових деклараціях, а в порівняних рішеннях - як такі, що не давали для цього підстав.

Викладене дає підстави вважати, що рішення суду касаційної інстанції, додані на обґрунтування заяви, ухвалені цим судом за інших фактичних обставин справи, а, отже, не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Покликання ДПІ на невідповідність рішення Вищого адміністративного суду України, про перегляд якого подано заяву, викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права не можна визнати прийнятними, позаяк правова позиція постанов цього Суду формулювалася в аспекті фактичних обставин, подібних до тих, в контексті яких ухвалювались рішення суду касаційної інстанції, надані для порівняння, а звідси - не містять передумов для втручання у судове рішення, про перегляд якого подано заяву.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вишукувальний геологічний центр» до державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.І. Гриців
Судді: О.Ф. Волков
О.Б. Прокопенко