Справа № 813/1507/17
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року справа № 813/1507/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

прокурор Бойко Н.І.,

представник відповідача не прибув,

треті особи не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Самбірської місцевої прокуратури Львівської області до Старосамбірської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення,-

встановив:

Самбірська місцева прокуратура Львівської області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Старосамбірської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення сесії Старосамбірської міської ради від 08.07.2015 № 2903 "Про включення в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_2.".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.07.2015 під час проведення 55 сесії шостого скликання Старосамбірської міської ради ОСОБА_3 не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 2903 "Про включення в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_2.". Таким чином, всупереч інтересам держави та територіальної громади м. Старий Самбір Старосамбірського району Львівської області, порушив вимоги щодо прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Звертає увагу, що постановою Старосамбірського районного суду від 16.02.2017, встановлено що ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, пов'язане із корупцією, передбачене ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Оскільки оскаржене рішення прийнято внаслідок вчинення депутатом ОСОБА_1 корупційного адміністративного правопорушення, отже таке підлягає скасуванню.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, подала додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати за відсутності відповідача та третьої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71 КАС України.

Заслухавши пояснення прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 звернулась до міського голови м. Старий Самбір з заявою від 11.06.2015 про виділення земельної ділянки на будівництво індивідуального житлового будинку в м. Старий Самбір.

08.07.2015 проведено засідання п'ятдесят п'ятої сесії шостого скликання Старосамбірської міської ради.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 Старосамбірською міською радою прийнято рішення від 08.07.2015 № 2903 "Про включення в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_2.".

Постановою Старосамбірського районного суду від 16.02.2017 у справі № 455/121/17, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушеннь передбачених ч. 1 ст. 172-7 КпАП України, ч. 2 ст. 172-7 КпАП України та накладено на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КпАП України адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн, за ч. 2 ст. 172-7 КпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Постанова набрала законної сили 28.02.2017.

Рішення від 08.07.2015 № 2903 "Про включення в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_2."прокурор вважає протиправним, тому звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з підпунктом "б" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII "Про запобігання корупції" (далі - Закон України №1700-VII) суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови;

Частиною 1 статті 28 Закону України №1 700-VII встановлені вимоги до осіб, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 цього ж Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що передбачають нормативний обов'язок вживати заходи щодо недопущення виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника або в колегіальному органі - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України №1700-VII правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Спеціальний правовий механізм врегулювання конфлікту інтересів для посадових осіб місцевого самоврядування встановлено Законом України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон України № 280/97-ВР), згідно частини 1 статті 59 і якого сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, секретар, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті відповідною радою рішень за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Згідно зі статтею 8 Закону України № 280/97-ВР депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи свої депутатські повноваження, повинен керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано та не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах або корисних цілях.

Незважаючи на встановлені наведеними правовими нормами вимоги, ОСОБА_1, здійснюючи повноваження депутата Старосамбірської міської ради Старосамбіського району Львівської області, тобто являючи собою передбачений пунктом 1 частини 1 статті 28 Закону України № 1700-VII суб'єкт відповідальності за корупційні правопорушення, та знаючи про те, що на розгляд п'ятдесят п'ятої сесії Старосамбірської міської ради Старосамбіського району Львівської області шостого скликання винесено питання про включення її доньки ОСОБА_2 в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку, не вжила передбачених законом заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Як наслідок, п'ятдесят п'ятою сесією Старосамбірської міської ради Старосамбіського району Львівської області шостого скликання прийнято оскаржене рішення.

Статтею 26 Закону України № 280/97-ВР визначено, що питання щодо регулювання земельних відносин, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян вирішується виключно на пленарних засіданнях ради.

Таким чином, органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями у сфері земельних відносин на відповідній території, тому в силу цих норм Закону уповноважені приймати рішення, пов'язані із надання громадянам земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України від 07.04.2011 № 3206-VI "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - Закон України № 3206-VI) нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) внаслідок вчинення корупційного правопорушення, можуть бути скасовані органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування.

Частиною 4 статті 72 Кодексу адміністративного суду України передбачається, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Факт вчинення ОСОБА_1 пов'язаного з корупцією адміністративного правопорушення та її вина у його скоєнні, встановлені Старосамбірського районного суду від 16.02.2017 у справі № 455/121/17, що у силу статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України має преюдиційне значення для суду адміністративної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону України № 1700-VII нормативно-правові акти, рішення, прийняті з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Наведені норми законодавства свідчать про наявність достатніх правових підстав для скасування у судовому порядку рішення сесії Старосамбірської міської ради від 08.07.2015 № 2903 "Про включення в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_2.", як такого, що прийняте внаслідок порушення вимог антикорупційного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 02.06.2016 у справі № 486/74/15-а (касаційне провадження К/800/39014/15).

Крім того суд зазначає, що частиною 3 статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування та інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Тобто питання наявності порушення вимог антикорупційного законодавства, що відповідно до положень статті 67 Закону України "Про запобігання корупції" є підставою для оскарження прокурором нормативного акту або рішення, прийняття якого супроводжувалося таким порушенням, вирішується саме в судовому порядку та встановлюється у рішенні суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки факт корупційного діяння встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили та є чинним, обставини, встановлені цим рішенням стосуються особи, уповноваженої на виконання функцій органу місцевого самоврядування, яка брала участь у прийнятті оспорюваного рішення, враховуючи, що в силу Закону прокурор уповноважений на звернення з таким позовом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Старосамбірської міської ради від 08.07.2015 № 2903 "Про включення в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_2.".

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 19.05.2017.