Справа № 2-а-243/09/1413
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 р.Справа № 2-а-243/09/1413

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Біцюк А.В.

Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого Коваля М.П.

суддів Потапчука В.О.

ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області на постанову Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2009 року за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «дитині війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 01.11.2008 року; визнання дій відповідача неправомірними; стягнення з відповідача недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу з січня 2006 року до жовтня 2008 року включно грошові кошти в сумі 3702 грн. 30 коп.; зобовязання відповідача надалі надавати соціальну допомогу згідно до вимог чинного Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»за 2006-2008 роки та зобовязання відповідача сплачувати щомісячну соціальну допомогу в порядку встановленому законом «Про соціальний захист дітей війни»задоволено частково; визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області по невиконанню вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни»протиправними; зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області виплатити ОСОБА_2 на погашення заборгованості по виплаті підвищення пенсії за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2008 р. 3902 грн. 91 коп.; зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області виплачувати ОСОБА_2 пенсію підвищену відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України повернуто ОСОБА_2 з місцевого бюджету Казанківської селищної ради Миколаївської області внесений судовий збір в сумі 3 (три) гривні 40 (сорок) копійок.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що щомісячна соціальна грошова допомога нараховувалася відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи вірність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч.1 ст. 201 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції змінює її, якщо судом правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має статус «дитина війни», що встановлено судом першої інстанції та підтверджується посвідченням.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(далі Закону) від 18 листопада 2004 року, дітям війни, (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка дізналася про належні їй виплати як «дитині війни»та про порушення прав після висвітлення подій у пресі у зв'язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним судом України 09 липня 2007 року. Разом з тим позивачка звернулася до суду з проханням відновити пропущений строк звернення до суду тільки 28.11.2008 року.

Правовідносини, які виникли між сторонами та звернення до судового захисту відбулися в період їх регулювання КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010), справа розглянута судом першої інстанції до вступу в дію нової редакції КАС України тому колегія апеляційного суду вважає за можливе застосувати до спірних відносин процесуальні положення попередньої редакції КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачка особисто наголосила на факті пропуску строку звернення до суду заявляючи вимогу про його поновлення, в той же час позивачка не обґрунтувала поважність причини пропуску цього строку, що в свою чергу робить зазначену вимогу про поновлення безпідставною.

Враховуючи вищевикладене, річний строк звернення та фактичну дату звернення позивачки до суду, до розгляду підлягають позовні вимоги лише за період з 28.11.2007 року.

Стосовно позовних вимог щодо виплати соціальної допомоги за 2007 рік слід наголосити на наступному.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. N 489-У, з урахуванням статті 111. Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону.

Оскільки дата 28.11.2007 року, яка визначена строком звернення до суду, припадає на період часу після ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення від 09.07.2007 року, яким визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо обмеження розміру соціальної допомоги, колегія суддів дійшла висновку про можливість задоволення заявлених позивачем вимог щодо отримання допомоги за 2007 рік саме з 28.11.2007 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року № 107-УІ підпунктом 2 пункту 41 розділу II внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже лише з 22.05.2008 року позивачка має право на підвищення пенсії за 2008 рік.

Стосовно позовних вимог щодо зобовязання надалі виплачувати соціальну допомогу, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що до розгляду підлягають вимоги за період по 31.10.2008 року, тобто по дату до якої позивачка в своїх позовних вимогах просить стягнути недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу, оскільки діючим законодавством не передбачено зобовязання на майбутнє, також слід враховувати, що у період після 31.10.2008 року, відсутній факт відмови їй у здійсненні перерахунку з боку відповідача. Колегія суддів наголошує на тому, що зазначена вимога не відповідає змісту законодавства, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому щодо змінення правового регулювання суспільних відносин.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно обрав такий спосіб захисту порушених прав позивачки, як стягнення з відповідача на її користь недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, у визначеній грошовій сумі, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено повноваження щодо нарахування такої соціальної допомоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміненню шляхом викладення резолютивної частини в іншій редакції з частковим задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; п.1 ч.1 ст. 201; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області на постанову Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2009 року - задовольнити частково.

Постанову Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2009 року змінити.

Викласти резолютивну частину змінюваної постанови в наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «дитині війни»- задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області щодо не перерахунку та не виплаті пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»за 2007 рік за період часу з 28 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року, а також за 2008 рік за період часу з 22 травня 2008 року по 31 жовтня 2008 року.

В решті позовних вимог відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає чинності через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання чинності безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_4/

Суддя: /ОСОБА_1/