Справа № 2а-269/10/1070
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-269/10/1070

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року № 2а-269/10/1070

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Росава" до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Закрите акціонерне товариство "Росава" (правонаступник - Приватне акціонерне товариство "Росава") звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області про скасування податкових повідомлень-рішень від 05.12.2008 №3251/001189232/0 та від 05.12.2008 №3253/001194232/0.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014, позов було задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.12.2015 касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області задоволено частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014 у даній справі в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.12.2008 №3253/001194232/0 скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині - постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014 залишено без змін.

За результатом автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Василенко Г.Ю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у справі є Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській області.

Однак, станом на теперішній час вищевказаний податковий орган є реорганізованим, у зв’язку з наступним.

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної фіскальної служби" від 21.05.2014 №160 відбулась реорганізація Міністерства доходів і зборів шляхом перетворення, в наслідок чого була утворена Державна фіскальна служба як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.05.2014 №236 (надалі - Положення) Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Пунктом 7 Положення передбачено, що ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" від 06.08.2014 №311 Кабінетом Міністрів України передбачено здійснення реорганізації територіальних органів Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2 до постанови.

Так, зокрема, відповідно до Додатку №2 до Постанови від 06.08.2014 №311 Білоцерківська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській області була приєднана до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про доцільність заміни відповідача - Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, на її правонаступника - Білоцерківську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що твердження відповідача про неправильне коригування податкових зобов’язань з податку на додану вартість є безпідставними, оскільки такі коригування не призвели до заниження податкових зобов’язань та втрат державного бюджету. При цьому, позивач зауважив, що таке коригування було здійснено у зв’язку з тим, що в звіті комісіонера - ТОВ "Капрі-Експорт" від 29.05.2008 було зазначено, що комісіонер реалізував від імені комітента на експорт товар - основу абразивних паст, а тому ним правомірно застосовано нульову ставку оподаткуванням податком на додану вартість в результаті здійснення експортного продажу товару.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем занижено суму податкових зобов’язань за травень 2008 року в розмірі 4347481,00 грн., що призвело до невірного визначення суми зобов’язань з податку на додану вартість по розрахунках з бюджетом.

У судове засідання з’явився представник позивача та звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’явився, про причини неприбуття суд не повідомив, із клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Приватне акціонерне товариство "Росава" (правонаступник Закритого акціонерного товариства "Росава") є юридичною особою, що зареєстрована 07.12.1998 виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області, як платник податків перебуває на податковому обліку в Білоцерківській об’єднаній державній податковій інспекції з 30.12.1998 за №331.

У листопаді 2008 року посадовими особами Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області проведено планову виїзну перевірку ЗАТ "Росава" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 по 30.06.2008.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 25.11.2008 №2684/23-2-032/30253385/331, згідно висновків якого, зокрема, встановлено порушення позивачем вимог пункту 4.1 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість", що призвело до завищення сум податку на додану вартість, які підлягають бюджетному відшкодуванню в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4347481,00 грн., у тому числі за червень 2008 року на суму 4347481,00 грн.

Даний висновок податкового органу ґрунтується на тому, що підприємством в порушення вимог під пункту 5.6 пункту 5 "Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість", затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 №166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 09.07.1997 за №250/2054, в рядку 8.3 "коригування на основі попередніх періодів, згідно з пункту 4.5 статті 4 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" податкової декларації з податку на додану вартість не відображаються суми коригувань на основі попередніх звітних періодів, а вираховуються суми податку на додану вартість, що відображаються у рядку 1 Декларації "операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів".

Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що коригування кількісних та вартісних показників в травні 2008 року по товару "пасти абразивні" документально не підтверджено, повернення попередньої оплати підприємством не здійснювалось, реалізація на експорт не проводилась, тобто проведене коригування податкових зобов’язань ЗАТ "Росава" в травні 2008 року згідно з наданими для перевірки документами не підтверджено.

На підставі зазначених висновків Білоцерківською об’єднаною державною податковою інспекцією Київської області прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.12.2008 №3253/001194232/0, згідно з яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2008 року у розмірі 4347481,00 грн.

При цьому, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 10.12.2015 у цій справі зазначив, що судами попередніх інстанцій не було досліджено і перевірено належними доказами порядок формування позивачем бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість та не надано належної правової оцінки доводам податкового органу щодо непідтвердження первинними документами правомірності коригування позивачем податкових зобов’язань за травень 2008 року в сумі 4347481 грн. по ТОВ "Капрі-Експорт".

Разом з тим, суд касаційної інстанції вказав, що судам першої та апеляційної інстанцій, для правильного вирішення справи необхідно встановити, чи відбулося перетинання митного кордону України вантажу (основи абразивних паст), який експортувався комісіонером (ТОВ "Капрі-Експорт") відповідно до господарського договору від 01.06.2006 №КЕ-1, укладеного між TOB "Капрі-Експорт" з компанією "Union of business advisers LTD" (Великобританія), і дослідити на підставі первинних документів, як ця вищевказана господарська операція була відображена у бухгалтерському та податковому обліку.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Судом встановлено, що згідно з договором комісії на продаж від 22.05.2006 №КЕ22/5-1419, укладеним між ЗАТ "Росава" (комітент) і ТОВ "Капрі-Експорт" (комісіонер), комісіонер зобов'язувався за дорученням комітента за його рахунок, але від свого імені за обумовлену винагороду, здійснити продаж продукції за межі України (п. 1.1 договору). Асортимент, кількість, якість, терміни, визначена комітентом ціна та інші умови поставки та характеристики продукції, наданої на комісію, обумовлюються в специфікаціях до договору, які є його невід'ємною частиною (п. 1.2 договору). Комісіонер зобов'язується щомісяця надавати комітентові Звіт про продану продукцію (п.2.1.7 договору).

Відповідно до пункту 2.1.9 вказаного договору комісіонер зобов'язувався: "передавати комітентові всі отримані по виконаному дорученню документи, у тому числі: 5-й екземпляр вантажно-митної декларації (у графі 2 ВМД вказуються відомості про Комітента; у графі 9 відомості про Комісіонера; у графі 28 - банківські реквізити Комісіонера; у графі 44 - відомості про даний договір комісії) з відміткою митниці про фактичне вивезення вантажу за межі митної території України".

На виконання умов вказаного договору TOB "Капрі-Експорт" уклало контракт купівлі-продажу від 01.06.2006 №КЕ-1 з компанією "Union of business advisers LTD" (Великобританія), на підставі якого TOB "Капрі-Експорт" здійснило експорт товару - основу абразивних паст.

Дослідженням реєстру виданих податкових накладних ЗАТ "Росава" за травень 2008 року встановлено зменшення податкового зобов’язання з податку на додану вартість на 4347481,00 грн. та зменшення обсягу поставки без урахування ПДВ на суму 21737408,00 грн.

Загальна сума обсягів поставки без урахування ПДВ та податкове зобов’язання з ПДВ, що відображені в реєстрі виданих податкових накладних, відповідають показникам відображеним в поданій декларації з податку на додану вартість ЗАТ "Росава" за травень 2008 року.

В тій же декларації за травень 2008 року ЗАТ "Росава" зменшило податковий кредит з податку на додану вартість на суму 4347481,00 грн.

Відповідно до пункту 6.2 статті 6 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг, ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України від 03.04.1997 № 68/97-ВР "Про податок на додану вартість" товари вважаються експортованими платником податку в разі, якщо їх експорт засвідчений належним чином оформленою вантажною митною декларацією.

Пунктом 8 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 №574, встановлено, що ВМД, заповнена у звичайному порядку, вважається оформленою, за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці, що здійснила митне оформлення товарів і транспортних засобів.

Підтвердження факту вивезення експортованих товарів за межі митної території України здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2002 №243 "Про вдосконалення механізму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за операціями з експорту продукції", якою визначено, що для підтвердження факту вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України (експорт) платник податку на додану вартість, який здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України, подає разом з іншими передбаченими законодавством документами оригінал п'ятого основного аркуша (примірника декларанта) вантажної митної декларації, що є її складовою частиною, оформленого митним органом під час здійснення митного оформлення експорту товарів, на якому зазначеним митним органом за зверненням платника податку вчиняється напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України, який засвідчується підписом відповідальної посадової особи і гербовою печаткою митного органу. При цьому до оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій прирівнюються оригінали аркушів з позначенням "3/8".

Згідно Порядку підтвердження відомостей про фактичне вивезення товарів за межі митної території України, затвердженого спільним наказом Державної митної служби України та Державної податкової адміністрації України від 21.03.2002 №163/121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.03.2002 року за №295/6583 із змінами та доповненнями, для одержання експортного (бюджетного) відшкодування податку на додану вартість суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності, який здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України, звертається до митного органу, що здійснив митне оформлення експорту цих товарів, із заявою про надання підтвердження про фактичне вивезення (пересилання) експортованих ним товарів за межі митної території України.

До заяви додається оригінал п'ятого основного аркуша ("примірник для декларанта") ВМД форми МД-2 (МД-3), оформленої цим митним органом під час митного оформлення експорту товарів.

Згідно п. 7.1 статті 7 Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби України від 09.07.1997 №307 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 24.09.1997 за №443/2247 визначено, що після завершення митного оформлення товарів до заявленого митного режиму, аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі наявності) повертаються декларанту.

У разі, якщо за експортним контрактом з нерезидентом товари у звітному періоді не вивозяться за межі митних кордонів України, а відвантажуються до місця формування експортних вантажів для наступної відправки за кордон, податкові зобов'язання у платника податку - експортера за нульовою ставкою у цьому звітному періоді не виникають. Лише після фактичного перетину товарами митного кордону України та наявності належним чином оформленої вантажної митної декларації платником податку - експортером визначаються податкові зобов'язання за нульовою ставкою податку на додану вартість.

Отже, з наведеного слідує, що товари вважаються експортованими платником податку в разі, якщо їх експорт засвідчено належно оформленою митною вантажною декларацією (підпункт 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР “Про податок на додану вартість").

З наявної в матеріалах справи копії вантажно-митної декларації від 26.10.2006 №12500000/6/930700 вбачається, що на ній відсутній напис митного органу про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України, а також підпис посадової особи і гербова печатка митниці.

Таким чином, з наведеного слідує, що у позивача не було підстав для застосування ставки податку на додану вартість при експорті товарів у розмірі "0" до бази оподаткування, а тому у ЗАТ "Росава" були відсутні підстави для здійснення коригування податкового кредиту з ПДВ в травні 2008 року на суму 4347481,60 грн., яке знайшло відображення в р.16 та р.16.3 Податкової декларації з податку на додану вартість позивача за травень 2008 року та Додатку №1 до неї "Розрахунок коригування сум ПДВ по податкової декларації з податку на додану вартість".

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачем в порушення вимог пункту 4.1 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" завищено суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за червень 2008 року на загальну суму 4347481,00 грн. Відтак, позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.12.2008 №3253/001194232/0, згідно з яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2008 року у розмірі 4347481,00 грн., є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов’язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 70-72, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Росава" в задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області від 05.12.2008 №3253/001194232/0.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.