Справа № 740/4601/16
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/4601/16 Головуючий у 1-й інстанції: Киреєва О.В. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бєлової Л.В.,

Парінова А.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на постанову Ніжинського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ніжинського районного суду Чернігівської області з позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Ніжинського об'єднаного УПФ України, що виразилися у відмові нарахувати та виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з 20 вересня 2016 року;

- зобов'язати відповідача призначити і нарахувати йому з 20 вересня 2016 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та обчислювати щомісячне довічне грошове утримання: з 20 вересня по 30 листопада 2016 року виходячи із довідки ТУ ДСА України в Чернігівській області № 03-36/1065 від 16 вересня 2016 року, зі здійсненням перерахунку, з урахуванням проведених виплат; з 1 грудня 2016 року виходячи з довідки ТУ ДСА України в Чернігівській області № 03-36/1196 від 1 грудня 2016 року, зі здійсненням перерахунку, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Ніжинського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,

позивач з 1 серпня 1979 року по 10 серпня 1999 року працював на посаді слідчих, а з 11 серпня 1999 року по 14 вересня 2016 року - на посаді судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, що підтверджується копією трудової книжки.

14 Вересня 2016 року позивач був звільнений з посади судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у зв'язку з поданням заяви про відставку та з 20 вересня 2016 року перебуває на обліку в Ніжинському об'єднаному УПФ України, отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що підтверджується відомостями, зазначеними у запереченні на адміністративний позов.

Однак, до стажу судді для призначення щомісячного довічного грошового утримання позивачу не було зараховано періоди його роботи на посаді слідчих.

21 Листопада 2016 року позивач звернувся до Ніжинського об'єднаного УПФ України із заявою про здійснення перерахунку та виплати йому довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% з урахуванням періоду роботи на посаді слідчих.

30 листопада 2016 року Ніжинське об'єднане УПФ України відмовило позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Положеннями частини 1 статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

В статті 131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказано, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до ч. 2 ст. 138 Закону України № 2453-VI від 07.07.2010 року «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції чинній на час призначення щомісячного грошового довічного утримання позивачу) встановлювалось, що суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів», який набрав чинності з 01.01.2011 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Враховуючи, що на момент набрання законної сили Законом України «Про судоустрій та статус суддів» позивач працював на посаді судді, а тому за ним зберігається визначення стажу роботи на посаді судді згідно ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів».

Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року частина З статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI підлягає застосуванню в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Враховуючи, що ОСОБА_4 має 37 повних років стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, тому щомісячне довічне грошове утримання йому повинно бути нараховано в розмірі 90 % грошового утримання судді.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, визнавши, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Ніжинського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2017 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Парінов А.Б.

Бєлова Л.В.