Справа № 189/322/17
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/322/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

17.05.2017 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорної О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Мотовілова М.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області (процесуальний правонаступник Васильківське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області звернувся громадянин України ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровській області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах при досягненні віку 50 років.

Зокрема, позивач просить зобовязати Управління пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1, 29.11.1966р.н., ІПН НОМЕР_1, з 11.08.1986р. по 15.12.1993р., з 04.12.1996р. по 28.08.1999р., з 27.09.1999р. по 26.03.2000р., з 23.01.2007р. по 11.05.2007р., з 14.08.2008р. по дату звернення за призначенням пенсії 08.02.2017р. стаж роботи на підземних роботах та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 08.02.2017 року, тобто з дня подання заяви про її призначення, що передбачено ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнобовязкове пенсійне забезпечення».

Адміністративний позов позивач обґрунтовує наступним: 08.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки він, ОСОБА_1 з 11.08.1986р. по 15.12.1993р. працював у шахті «Московська» (м. Шахтарськ Донецької області); з 04.12.1996р. по 28.08.1999р. працював у шахті «Вінниця» (м. Шахтарськ Донецької області); з 27.09.1999р. по 26.03.2000р. працював у шахтоуправлінні «Кіровське» (м. Кіровське Донецької області); з 23.01.2007р. по 11.05.2007р. в шахтоуправлінні «Кіровське» (м. Кіровське Донецької області); з 14.08.2008р. по теперішній час у ВАТ «Шахта «ОСОБА_4 Донбасу». У вказані періоди ОСОБА_1 працював електрослюсарем підземним, гірничим майстром підземним, що вбачається із записів його трудової книжки.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах та в пільгових розмірах для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах та на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ і за результатами атестації робочих місць, визначено пунктом «а» статті 13 Закону України «Про загальнобовязкове пенсійне страхування». Відповідно до вищезазначеного, пенсія за віком на пільгових умовах призначається чоловікам після досягнення ними віку 50 років при наявності не менше 20 років загального страхового стажу, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Позивач зазначає, що відповідач у своєму листі до нього посилається на вищевказаний закон та зазначає, що із записів трудової книжки не вбачається умов роботи за пільговою професією, а саме: повнота робочого дня під землею, відпустки без збереження заробітної плати, прогули, участь у страйках, неявки на роботу без поважних причин. Ці відомості надаються на підставі табелів спуску в шахту, особової картки форми Т-2, відомостей нарахування заробітної плати, наказів по підприємству та зазначаються в довідці, що уточнює особливий характер роботи, про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Позивач у своїй заяві поясняє, що підприємства, на яких він працював у зазначені періоди, в теперішній час знаходяться на територіях, які непідконтрольні Україні. Відповідно до Постанови КМУ № 595 від 07.11.2014р. з 01.12.2014 року довідки, видані такими підприємствами, не підлягають виконанню.

На підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014р. № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» підприємства, установи, організації та обєднання, що належать до сфери управління Мінерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, повинні перереєструватися на території, підконтрольної українській владі.

Позивач зазначає, що згідно з даними ЄДРЮОФОПГФ лише підприємство ПАТ «ДТЕК ОСОБА_4 Донбасу» зареєстровано на підконтрольній українській владі території, а саме, за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1. Згідно пільговій довідки, виданої даним підприємцем, стаж роботи позивача складає 7 років 1 місяць, що дає право призначення пенсії із зниженням пенсійного віку за кожний 1 рік такої роботи на 1 рік, тобто, у 53 роки.

З інших підприємств, вважає позивач, можна витребувати документи, що підтверджують особливий характер роботи та провести відповідні перевірки можна тільки після нормалізації ситуації на непідконтрольних територіях.

В обґрунтування свої вимог позивач також посилається на постанову Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, згідно якої призначення пенсії особам-громадянам України, місце проживання яких зареєстроване на територіях проведення антитерористичної операції, проводиться за місцем фактичного перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, копія якої залишається в органах Пенсійного фонду України.

Місце реєстрації позивача Донецька область, Шахтарський район, смт. Московське.

Згідно довідки від 31.01.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи він зареєстрований за місцем фактичного проживання Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, буд. 35.

Дії відповідача з відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах вважає неправомірними, посилаючись на ст. 6 Конституції України, відповідно до якої органи влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України і ст.22 Конституції, згідно з якою громадяни мають право на соціальний захист.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженою постановою КМУ від 12.08.1993р. № 637 основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

На думку позивача відповідач повинен був взяти до уваги саме записи про його роботу, зазначені в трудовій книжці.

Відповідач позовні вимоги позивача не визнав, надав письмове заперечення на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з звязку з наступним.

ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Управління ПФУ в Покровському районі 08.02.2017 року.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій,посад і показників, який затверджений постановою КМУ, за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на визначених роботах.

Із записів трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він працював електрослюсарем підземним, гірничим майстром підземним: з 11.08.1986р. по 15.12.1993р. - в шахті «Московська» (м. Шахтарськ Донецької області); з 04.12.1996р. по 28.08.1999р. - в шахті «Вінниця» (м. Шахтарськ Донецької області); з 27.09.1999р. по 26.03.2000р. - в шахтоуправлінні «Кіровське» (м. Кіровське Донецької області); з 23.01.2007р. по 11.05.2007р. - в шахтоуправлінні «Кіровське» (м. Кіровське Донецької області); з 14.08.2008р. по дату звернення за призначенням пенсії - у ВАТ «Шахта «ОСОБА_4 Донбасу».

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» від 25.11.2014 № 841 ВАТ «Шахта «ОСОБА_4 Донбасу» зареєстровано на підконтрольній українській владі території, а саме: Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1.

Згідно уточнюючої довідки про пільговий стаж позивача в «ДТЕК шахта «ОСОБА_4 Донбасу», яка видана підприємством 08.12.2016р. № 03-3791 стаж роботи ОСОБА_1 становить 7 років 1 місяць.

Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 № 1085-р, затверджено перелік пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з додатком 1 зазначеного Розпорядження, місто Шахтарськ та місто Кіровське Донецької області входять до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Інші підприємства, де працював позивач, знаходяться саме на таких територіях.

Відповідно до Постанови КМУ № 595 від 07.11.2014р. з 01.12.2014 року довідки, видані підприємствами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території, не підлягають виконанню.

Надалі відповідач зазначає, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка засвідчує місце проживання зазначеної особи на період наявності підстав, визначених у статті 1 цього закону.

Відповідно до ст.1 Закону, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього закону.

Згідно п. 3 ст.7 Закону № 1706-VII громадяни пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою КМУ «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016р. № 365, затверджений Порядок призначення (поновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Пункт 1 Порядку № 365 визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та інших соціальних виплат за рахунок коштів державного бюджету.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої постановою КМУ від 1.10.2014р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

У разі відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сімї та надає внутрішньо переміщеній особі письмове повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з дати складання акта обстеження матеріально-побутових умов сімї зявитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

За поданням Управління, комісією з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 21.02.2017 № 2 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії як такому, що не перебуває за фактичним місцем проживання. Рішення комісії ОСОБА_1 не оскаржено у строки, встановлені законодавством.

Тому, на думку відповідача, право на пенсійне забезпечення в Покровському районі Дніпропетровської області у позивача відсутнє.

В звязку з реорганізацією управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області відповідно до постанови КМУ від 21.12.2016р. № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» в порядку статті 55 КАС України первісного відповідача ухвалою суду було замінено на його правонаступника - Васильківське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

В судове засідання зявилися позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, відповідач заперечував проти задоволення позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 він працював електрослюсарем підземним, гірничим майстром підземним: з 11.08.1986р. по 15.12.1993р. - в шахті «Московська» (м. Шахтарськ Донецької області); з 04.12.1996р. по 28.08.1999р. - в шахті «Вінниця» (м. Шахтарськ Донецької області); з 27.09.1999р. по 26.03.2000р. - в шахтоуправлінні «Кіровське» (м. Кіровське Донецької області); з 23.01.2007р. по 11.05.2007р. - в шахтоуправлінні «Кіровське» (м. Кіровське Донецької області); з 14.08.2008р. по дату звернення за призначенням пенсії - у ВАТ «Шахта «ОСОБА_4 Донбасу». Трудова книжка ОСОБА_1 була надана ним для огляду в судове засідання, копія знаходиться у матеріалах справи (а. с. 7-10).

В матеріалах справи міститься копія довідки, яка уточнює особливий характер роботи для призначення пільгової пенсії від 08.12.2016р. № 03-3791, видана позивачу «ДТЕК ОСОБА_4 Донбасу», в якій зазначено, що стаж роботи ОСОБА_1 становить 7 років 1 місяць (а.с. 17).

В судовому засіданні до матеріалів справи згідно усного клопотання позивача та представника позивача було залучено копії відомостей про нарахування та виплату заробітної плати з грудня 1986 року по листопад 1999 року (а.с. 83-110), а також копії таких документів: «Историческая справка по ГП шахта «Московская» Государственной холдинговой компании «Шахтерскантрацит», «Историческая справка» та «Историческая справка реорганизации ГП «Шахта Тернопольская» з копіями наказів про проведення атестації робочих місць.

Надані «Исторические справки» не мають дати, на питання суду щодо дати та місця їх видачі позивач пояснив, що отримав їх у 2014 році у м. Шахтарськ, у приміщенні, де знаходився архів, в якому зберігалася документація шахт «Московська» та «Тернопільська» і в якому нібито відбулась пожежа у 2014 році, внаслідок чого згоріли документи.

Також в матеріалах справи знаходяться копії довідок про те, що архівні документи за основною діяльністю та особовому складу підприємства ГП «Шахта Тернопільська», ГП «Шахта Московська» знищені в результаті пожежі від потрапляння вибухового предмету в адмінприміщення ГП «Шахтерськантрацит» за адресою: м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20 31.07.2014 року (а.с. 19).

Суд, при оцінюванні доказів по справі, дійшов висновку, що не може приймати у якості належних і допустимих доказів вищезазначені документи з наступних причин.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В той же час згідно пункту 1 даного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений постановою КМУ, за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на визначених роботах.

В той же час, відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" знижується на 1 рік.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 N 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків подаються: трудова книжка із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи; виписка із наказу по підприємству про проведення атестації відповідного робочого місця; уточнююча довідка за зразком, передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (згідно додатку № 5 постанови).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу; професія; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких відноситься цей період роботи; відомості про атестацію робочих місць; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; зайнятість основною роботою протягом повного робочого дня.

Надані документи не відповідають вимогам, встановленим п. 20 та додатком № 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 ні за формою ні за змістом; вони надані неналежними органами, які не мають права видавати такі довідки; вони не мають дати видачі; на копії однієї «Исторической справки» - по ГП шахта «Московская» Государственной холдинговой компании «Шахтерскантрацит» - проглядається печатка так званої «ДНР», з чого суд робить висновок, що всі ці довідки, які є ідентичними за структурою і змістом, видані органами так званої «ДНР», тому дані документи апріорі є юридично нікчемними.

Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється в суворій відповідності зі Списками.

Також, відповідно до пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 із змінами, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 №18-1, для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України за місцем проживання такі документи: заяву про підтвердження стажу роботи; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації" ( у тому числі архівні); трудову книжку; документи, видані архівними установами, зокрема- довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Таким чином, в якості доказів суд може прийняти лише наступні письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи: копію трудової книжки позивача та уточнюючу довідку про пільговий стаж позивача в «ДТЕК шахта «ОСОБА_4 Донбасу», яка видана підприємством 08.12.2016р. № 03-3791.

З огляду записів трудової книжки вбачається, що згідно запису за порядковим номером 25 зазначено, що ОСОБА_6 прийнятий гірним майстером підземним з повним робочим днем під землею (з 23.01.2007 року по 11.05.2007 року, Шахтуправління імені 17 партзїзду); згідно запису за порядковим номером 27 ОСОБА_1 прийнято електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею; згідно запису за порядковим номером 28 ОСОБА_1 переведено на посаду електрослюсаря підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею, ДТЕК ОСОБА_4 «ОСОБА_4 Донбасу»). В інших графах записів про роботу під землею з повним робочим днем не зазначається, отже, навіть з врахуванням цих записів у трудовій книжці пільговий стаж 10 років самою трудовою книжкою не підтверджується.

В той же час, згідно уточнюючої довідки про пільговий стаж позивача в «ДТЕК шахта «ОСОБА_4 Донбасу», яка видана підприємством 08.12.2016р. № 03-3791 стаж роботи ОСОБА_1 становить 7 років 1 місяць (а.с. 17).

Таким чином, на момент звернення до відповідача позивач дійсно досяг віку 55 років для чоловіків, має загальний трудовий стаж (відповідно до записів в трудовій книжці) більше 20 років, але його пільговий стаж роботи на даний час не підтверджується.

Суд також встановив наступне.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка засвідчує місце проживання зазначеної особи на період наявності підстав, визначених у статті 1 цього закону.

Відповідно до ст.1 Закону, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього закону.

Згідно п.3 ст.7 Закону № 1706-VII громадяни пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою КМУ «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016р. № 365, затверджений Порядок призначення (поновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (надалі Порядок). Відповідно до пункту 1 Порядку пенсія є видом соціальної виплати, яка підлягає призначенню або виплаті внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до пункту 4 Порядку соціальні виплати (у даному випадку пенсія) внутрішньо переміщеним особам призначається і виплачується територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Відповідно до п.5 (п.2 Порядку № 365) для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа (її законний представник) подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Відповідно до пункту 7 Порядку для призначення соціальних виплат (пенсії) структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної у заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Також відповідно до пункту 7 даного Порядку у разі не підтвердження факту перебування внутрішньо переміщеної особи, про що відповідний орган інформує письмово, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої постановою КМУ від 1.10.2014р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до пункту 8 Порядку за результатами проведення перевірки складається акт обстеження матеріально-побутових умов сімї за встановленою формою.

При цьому, відповідно до пункту 9-1 даного Порядку, у разі відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сімї та надає внутрішньо переміщеній особі письмове повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з дати складання акту обстеження матеріально-побутових умов сімї зявитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Відповідно до пункту 13 Порядку, комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання/перебування, зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати.

Як вбачається з документів, наданих відповідачем, комісією з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 21.02.2017 № 2 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії як такому, що не перебуває за фактичним місцем проживання. Рішення комісії ОСОБА_1 не оскаржено.

З матеріалів справи вбачається, що місце реєстрації позивача Донецька область, Шахтарський район, смт. Московське, вул. Леніна, 10 (копія паспорту, а.с. 6.).

Згідно довідки від 31.01.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи він, ОСОБА_1, був зареєстрований за місцем фактичного проживання Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, буд. 35 (копія довідки. а.с. 22).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що фактично він проживає та працює на шахті у місті Шахтарськ Донецької області, яка знаходиться на тимчасово окупованій території. За адресою: с. Орли, вул. Центральна, буд. 35 Покровського району Дніпропетровської області він фактично не зявляється, не проживає, з лютого 2017 року був там лише один раз, що пояснює тим, що не може працювати у місті Шахтарськ Донецької області і проживати при цьому у селищі Орли Покровського району, оскільки тільки дорога в один бік займає біля 12 годин. Таким чином, в судовому засіданні позивач підтвердив той факт, що він не проживає на вільній території України, а фактично продовжує проживати і працювати на території, яка тимчасово окупована та непідконтрольна Україні, не зважаючи на наявність у нього довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Представник відповідача у судове засідання надав належним чином засвідчену копію обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеною за формою, від 15.02.2017 року, в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 за адресою: с. Орли, вул. Центральна, буд. 35 Покровського району не проживає, і господар будинку, ОСОБА_7, дану особу не знає (а.с. 82).

Також в матеріалах справи знаходиться копія протоколу засідання комісії з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Покровської РДА, засвідчена належним чином (а.с.31-32), згідно з питанням 2 порядку денного якого на підставі розгляду актів обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні соціальної виплати (пенсії); витяг з протоколу № 2 засідання комісії з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 21.02.2017 року, згідно якого було вирішено скасувати дію довідки внутрішньо переміщеній особі як такій, що не перебуває за фактичним місцем проживання згідно ст. 12 п.1 пп.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (а. с. 31-32, 41-42).

З огляду на викладене, суд вбачає, що позивача по суті, фактично, не є внутрішньо переміщеною особою, не проживає на території України, продовжує проживати на тимчасово окупованій території.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на його думку, довідка внутрішньо переміщеної особи, яка не скасована, дає позивачу право на призначення та отримання пенсії на території України, а саме, за місцем отримання такої довідки.

Суд, проаналізувавши позиції сторін та надані документи, не може погодитися з позивачем та його представником і з цих підстав.

Як вбачається із комплексного аналізу правових норм чинного законодавства України щодо прав внутрішньо переміщених осіб, соціальні пільги і гарантії повинні надаватися громадянам України, які покинули окуповану територію та проживають на іншій території України. Тільки у цьому разі вони зберігають право на пенсії, інші соціальні виплати з державного бюджету України. Це підтверджується і наявним механізмом контролю за виконанням такої умови, як фактичне проживання на території України, яка не є окупованою, передбаченої в Порядку призначення (поновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016р. № 365, і повязане безпосередньо з цим фактом (фактичного, реального проживання на неокупованій території) отримання соціальних виплат. У разі порушення цієї умови орган соціального захисту населення законодавчо зобовязаний припинити соціальні виплати або відмовити у їх призначенні.

Так, відповідно до пункту 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016р. № 365, контроль за проведенням соціальних виплат проводиться шляхом відвідування не рідше одного разу на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається відповідний акт. Згідно пункту 4 даного документу, додаткова перевірка проводиться у тому числі за наявності інформації про зміну особою фактичного місця проживання/перебування без повідомлення про це орган з питань соціального захисту населення, а також у разі наявності інформації про повернення внутрішньо переміщеної особи на тимчасово окуповану територію України.

Правове регулювання відносин пенсійного забезпечення здійснюється в Україні на підставі Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються форми та види пенсійного забезпечення. Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV) та іншими законами України.

Стаття 19 Конституції України визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові и зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд вважає, що відповідач, відмовивши позивачу в призначенні пільгової пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені вказаним Законом, що відповідає вимогам ст.19 Конституції України, тому такі його дії є законними та обґрунтованими.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст.13, 62, Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. ст. 1,7, 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої постановою КМУ від 1.10.2014р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», пунктів 4,5,8, 9-1, 13 Порядку призначення (поновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та пунктів 2,4 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016р. № 365, ст.2,8,9,11,94,159,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області (процесуальний правонаступник Васильківське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.В. Чорна