Справа № 334/5243/16-а(2-а/334/41/17)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 рокусправа № 334/5243/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя

на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2017 року

у справі №334/5243/16-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя

третя особа публічне акціонерне товариство "Запорізький арматурний завод"

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у Ленінський районний суд м. Запоріжжя з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод» про визнання протиправними дій, зобов'язання зарахувати, на підставі даних трудової книжки, періоди роботи у Запорізькому виробничому об'єднанні «Арматуробудування» з 25 жовтня 1982 року по 06 серпня 1989 рік «слесарем-ремонтником на горячих участках работ в чугунолитейном цехе», та з 07 серпня 1989 року по 03 лютого 1994 року - «уборщиком в литейном цехе на формовано-заливочном участке №1», за професіями, які віднесені до Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 «Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение»; зобов'язання призначити та виплачувати пенсію на пільгових умовах за Списком №2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсій вих. №29 від 14 квітня 2005 року, виданої відкритим акціонерним товариством «Запорізький арматурний завод», починаючи з дня звернення - 12 липня 2016 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У письмових запереченнях позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у зв'язку з досягненням 55-ти річного віку позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою, в якій ставив питання про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії за Списком №2. До заяви позивачем для визначення заробітку для врахування при обчисленні розміру пенсії надано визначені законом документи.

Листом від 21 липня 2016 року № 192/Б-1 управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя відмовило в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача на підприємстві відкрите акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод» на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, з тих підстав, що не має можливості по записам у трудовій книжці встановити зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими й важкими умовами праці, а надана довідка для підтвердження пільгового стажу за Списком №2, видана публічним акціонерним товариством «Запорізький арматурний завод» від 11 лютого 2016 року №19, підтверджує фактичну зайнятість на роботах за Списком №2 лише період з 04 лютого 1994 року по 15 жовтня 1997 року.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктами 20-22 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачені особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Частиною 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право органів, що призначають пенсії, вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, управління має право проводити у порядку і випадках, встановлених законом, планові та позапланові перевірки у роботодавців та інших осіб бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб або для призначення пенсій, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства можна дійти висновку, що довідку, передбачену пунктом 20 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати лише у разі відсутності трудової книжки чи відсутності в ній відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Досліджені судом відомості трудової книжки ОСОБА_1 свідчать про те, що позивач працював на Запорізькому виробничому об'єднанні «Арматуробудування», яке в подальшому перейменовано в публічне акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод», з 25 жовтня 1982 року по 06 серпня 1989 року слюсарем-ремонтником на гарячих ділянках робіт у чавуноливарному цеху, а з 07 серпня 1989 року по 15 жовтня 1997 року прибиральником у ливарному цеху на формувально-заливальній дільниці № 1», з 16 жовтня 1997 року переведений у відділ збиту відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод» вантажником. При цьому, загальний пільговий стаж позивача за Списком №2 - більше 12 років 6 місяців і це підтверджено саме записами у трудовій книжці.

Крім того, з уточнюючої довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 травня 2016 року, виданої публічним акціонерним товариством «Запорізький арматурний завод» вбачається, що позивач працював повний робочий день з 04 лютого 1994 року по 15 жовтня 1997 року в ливарному цеху на формувально-заливальній дільниці прибиральником у ливарних цехах по 2 розряду, яка віднесена до Списку № 2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162. Підставами видачі довідки слугували, зокрема, ЕТКС, штатний розпис, табель обліку робочого часу, накази про результати атестації робочих місць від 13 лютого 1995 року №28 та від 08 червня 2000 року №19 (а.с. 9).

Окремо слід зазначити, що Вищим адміністративним судом України (справи №К/800/33215/14, К/800/17856/14) встановлено, що з 22 жовтня 1975 року до 23 грудня 1993 року Запорізький арматурний завод входив до складу виробничого об'єднання «Запоріжпромарматура» (Запорізьке виробниче об'єднання «Арматуробудування»). Відкрите акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод» (в подальшому публічне акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод») виникло на базі Запорізького арматурного заводу, яке на той час входило до складу виробничого об'єднання «Запоріжпромарматура» (Запорізьке виробниче об'єднання «Арматуробудування») на підставі наказу Мінмашпрома від 28 січня 1994 року №104 і вже з 1994 року Запорізький арматурний завод продовжив свою діяльність як самостійне державне підприємство, у подальшому як відкрите акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод», яке на сьогодні володіє всіма архівними документами.

Публічне акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод» володіє всіма архівними документами, що підтверджується копією довідки архівного відділу Запорізької міської ради, з якої вбачається, що станом на 17 січня 2017 року приватне акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод» не здавало документи Запорізького виробничого об'єднання «Арматуробудування» та публічного акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод» до архівного відділу на зберігання.

Отже, час роботи позивача на Запорізькому арматурному заводі підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 та зазначеною довідкою, з яких видно, що на той час не існувало відкритого акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод».

При цьому, позивачем вичерпані всі можливості отримання уточнюючої довідки у публічного акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод» за період з 25 жовтня 1982 року по 03 лютого 1994 року.

Разом з тим, відповідач, маючи сумніви щодо підтвердження факту наявності у позивача пільгового стажу, у тому числі і з підстав зайнятості повний робочий день, та враховуючи конкретні обставини справи, всупереч вимогам чинного законодавства не скористався наданими йому повноваженнями та не звернувся до публічного акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод» із вимогою про надання необхідних додаткових документів.

Приймаючи до уваги те, що пенсійний орган не скористався наданими йому повноваженнями та не витребував у підприємства необхідні, додаткові документи, або шляхом виходу на вказане підприємство і проведення відповідної перевірки наявних архівних документів, не спростував того факту, що позивач повний робочий день працював на зазначеній посаді, суд апеляційної інстанцій погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є необґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим