Справа № 308/6245/16-а
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6245/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

-головуючого судді Шепетко І.О.,

-за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

-позивача - ОСОБА_2,

-представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві, інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати дії рядового поліції УППВ поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_4 щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ПС2 № 890732 від 03.06.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 19.1 ПДР України. Свої вимоги мотивував тим, що не вчиняв даного правопорушення, оскільки при винесенні постанови не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною статтею. Зазначає, що 03.06.2016 року близько 22 год. припаркував свій автомобіль на тротуарі у дворі житлового будинку по вул. Капушанська, 151; не виходячи з машини, телефонував своїй знайомій, коли підійшли працівники поліції. Як зазначає позивач, на момент приходу поліції він знаходився у салоні автомобіля, який не рухався, а тому вмикати світло фар не було потрібно. Вважає, що постанова винесена незаконно, а тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив такі задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, зазначила, що наявність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП в діях позивача підтверджена, постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства. Так, відмітила, що патрульними поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було виявлено транспортний засіб, який належить позивачу, що рухався по вул. Капушанській без увімкнених фар ближнього світла. Наздогнавши даний транспортний засіб у дворі будинку по вул. Капушанська, 151, інспектори патрульної поліції мали намір зясувати причину вимкнених фар. Під час спілкування з водієм, в останнього інспекторами було виявлено ознаки стану алкогольного спяніння у звязку з чим, запропоновано пройти відповідний огляд. Окрім того, зазначила, що поліцейським було дотримано вимоги чинного законодавства щодо винесення постанови на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. На підтвердження наведеного, надала диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Допитаний у судовому засіданні як свідок гр. ОСОБА_7 пояснив, що, будучи на відстані приблизно 20 м, бачив як у червні в п'ятницю автомобіль гр. ОСОБА_2 був припаркований на вул. Капушанській в м. Ужгород. Сам учасником зазначених подій не був.

Допитаний у судовому засіданні як свідок гр. ОСОБА_5 пояснив, що 03.06.2016 року екіпажем у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 близько 22 год. було зупинено по вул. Капушанській, 151, транспортний засіб Dodge, д.н.з. НОМЕР_1, за те, що водій ОСОБА_2 в темну пору доби рухався на транспортному засобі, на якому не були ввімкнені фари ближнього світла. В ході спілкування з водієм були помічені ознаки алкогольного спяніння у звязку з чим, запропоновано пройти відповідний огляд. На водія було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному звязку, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 03.06.2016 року інспектором роти № 4 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції ОСОБА_5 було винесено постанову ОСОБА_1 ПС2 № 890732 відносно гр. ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що 03.06.2016 року о 22 год. 15 хв. в м. Ужгород по вул. Капушанська, 151, водій гр. ОСОБА_2, керував транспортним засобом «Dodge Caliber», номерний знак «АО5050ВВ», в темну пору доби без увімкнених фар ближнього світла, чим порушив п. 19.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На спростування доводів відповідача, позивач в своєму позові зазначає, що постанова, винесена незаконно, оскільки, він не порушував правил дорожнього руху, інспектор поліції безпідставно виніс постанову відносно нього.

В той же час, як випливає зі змісту позовної заяви, позивач не заперечує, що 03.06.2016 року близько 22 год. припаркував свій автомобіль на тротуарі у дворі житлового будинку по вул. Капушанська, 151.

Згідно з п. 19.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно п. 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, зокрема, коли зовнішні світлові прилади не відповідають таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність за дане правопорушення настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до положень пунктів першого та другого частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; та, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, - мною було прийнято рішення зупинити даний автомобіль.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст. 70 КАС України випливає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, а обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки субєктом владних повноважень доказано правомірність свого рішення та дій щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 890732 від 03.06.2016 року про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначена постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення. Обставин, які б давали підстави сумніватися чи не довіряти наданим у судовому засіданні поясненням відповідача і свідків у суду не має. Доказів, які могли б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України 15 травня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено і підписано 19 травня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 158-163, 185-186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві, інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8