Справа № 752/16909/16-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Скаленку Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Республіки Киргизстан ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19.10.2016 у справі за адміністративним позовом Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Республіки Киргизстан ОСОБА_4 про примусове видворення за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- видворити в примусовому порядку за межі території України громадянина Киргизстану ОСОБА_4, (ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1, та затримати його з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.10.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи громадянин Киргизстану ОСОБА_4, (ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1, перетнув державний кордон України в кінці травня 2016 року літаком зі м. Стамбул в аеропорт м. Харків з метою працевлаштування.

18.10.2016 співробітники СБУ попросили громадянина Киргизстану ОСОБА_4, (ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1, пред'явити документи, яких у нього не виявилося. В Голосіївському РВ ГУДМС України в м. Києві громадянин Киргизстану ОСОБА_4, (ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що паспорт громадянина Киргизстану він загубив у вересні 2016 року в метро, також, відповідач повідомив, що він перебуває на території України - незаконно, та займається торгівельною діяльністю - без відповідного дозволу, передбаченого законодавством України. До компетентних органів з метою легалізації на території України та оформлення нового паспортного документу замість втраченого - не звертався.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ 082529, складеного 18.10.2016 завідувачем сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Голосіївського РВ ГУДМС України в місті Києві о 10 год.00 хв. було виявлено громадянина Киргизстану ОСОБА_4, (ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1, який порушив встановлений порядок перебування іноземних громадян на території України , а саме - проживав без документів на право проживання в Україні, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

18.10.2016 заступником начальника Голосіївського РВ ГУДМС України в місті Києві відносно громадянина Киргизстану ОСОБА_4, (ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 гривень.

Згідно змісту постанови органу міграційної служби, якою громадянина Киргизстану ОСОБА_4, (ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, останній порушив встановлений Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», порядок перебування іноземних громадян на території України, а саме проживав без документів на право проживання в Україні.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки іноземець ОСОБА_4 грубо порушив встановлений порядок перебування іноземних громадян на території України, а саме - проживання без документів на право проживання в Україні, то він має бути витворений за межі України.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що рішення про примусове повернення відповідача в країну походження компетентним органом не приймалось, а тому відсутні правові підстави для його примусового видворення, у зв'язку із чим позов задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто, обов'язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Адміністративний суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до прийняття компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.

Зазначене узгоджується також з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».

Крім того, аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.12.2016 у справі № 359/7066/16-а.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявне рішення Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (компетентного органу) від 18.10.2016 про примусове повернення відповідача з території України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що порушення відповідачем законодавства України про перебування на території держави, невжиття заходів щодо вчинення будь-яких дій щодо легалізації перебування на території іноземної держави, свідчить про його можливе ухилення від виїзду з території України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.09.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення та примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію». Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Враховуючи вищенаведене, та встановлений факт порушення ОСОБА_4 встановленого порядку перебування іноземних громадян на території України, а саме - проживання без документів на право проживання в Україні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що то відповідач має бути витворений за межі території України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Киргизстан ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19.10.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 17.05.2017.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.