Справа № 806/1008/17
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року Житомир справа № 806/1008/17

категорія 2.2

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати достовірну та повну інформацію на звернення від 27.09.2016 року і від 23.12.2016 року,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в частині ненадання повної та достовірної інформації на звернення від 27 вересня 2016 року та від 23 грудня 2016 року;

- зобов'язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України надати достовірну та повну інформацію на звернення від 27 вересня 2016 року та від 23 грудня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.12.2016 та 27.09.2016 звернувся до відповідача із зверненнями про надання інформації, однак Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України не надав відповідей. Вважає дії відповідача щодо невиконання вимог Законів України "Про інформацію", "Про звернення громадян" є неправомірними.

Позивач до суду не з'явився. Від позивача надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Подав до суду письмові заперечення на адміністративний позов.

Розгляд справи проведено у письмовому провадженні відповідно до ст.122 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 27 вересня 2016 року направив на адресу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (м.Київ, вул.Академіка Богомольця, 10) запит про надання публічної інформації, у якому просить сповістити його чи були працівники поліції 30 серпня 2016 року о 16:00 в селі Медвин та селищної ради Богуславського району Київської області та сповістити прізвища працівників поліції, які 30 серпня 2016 року о 16:00 були в селі Медвин та селищної ради Богуславського району Київської області (а.с.7).

Вказаний запит на адресу відповідача направлено 28.09.2016, що підтверджується копією чеку ЖД УДППЗ "Укрпошта" (а.с.7).

Також, 23 грудня 2016 року позивачем направлено на адресу відповідача звернення на отримання публічної інформації, у якому просив надати йому копію запиту ГУ НП в Житомирській області від 20.07.2016 № 703/18/01-2016 та відповіді щодо ОСОБА_1 Крім того, просив роз'яснити з якою метою та намірами підлеглий співробітник поліції ОСОБА_2 розповсюджує відомості щодо позивача та збирає персональні дані (а.с.8).

Зазначене звернення на адресу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України було направлено 27.12.2016, що підтверджується копією чеку ЖД УДППЗ "Укрпошта" (а.с.8).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон №2939).

Відповідно частин 1, 2 статті 1 Закону №2939, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 3 Закону №2939 право на доступ до публічної інформації гарантується, серед іншого, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону №2939 передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 14 Закону №2939 розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до ст. 22 Закону №2939, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбаченихч.5 ст.19 цього Закону.

Частина 3 ст.22 Закону №2939 передбачає, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

З матеріалів справи вбачається, що 04.10.2016 за вихідним № 47-зі/42-11/04-2016 запит ОСОБА_1 від 27.09.2016 надіслано для розгляду за належністю начальнику УВБ в Житомирській області ДВБ Національної поліції України. При цьому, відповідачем дотримано строк, передбачений ч.3 ст.7 Закону №2939 (а.с.23).

Що стосується звернення ОСОБА_1 від 23.12.2016, то суд зазначає наступне.

В своїх запереченнях на адміністративний позов представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України зазначив, що ОСОБА_2, щодо дій якого звернувся позивач до Департаменту, не перебуває у безпосередніх трудових відносинах з відповідачем (а.с.19-22). У зв'язку з наведеним, листом від 05.01.2017 № Б/7/42-11/04-2017 звернення позивача від 23.12.2017 надіслано начальнику УВБ в Житомирській області ДВБ Національної поліції України (а.с.26).

В свою чергу, УВБ в Житомирській області ДВБ Національної поліції України листом від 12.01.2017 повідомило Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України про те, що звернення ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій окремих працівників поліції ГУНП в Житомирській області, направлено для розгляду до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про що також повідомлено автора звернення (а.с.25).

Крім того, в той же день УВБ в Житомирській області ДВБ Національної поліції України листом направлено начальнику ГУНП в Житомирській області для розгляду звернення позивача щодо можливих неправомірних дій з боку окремих працівників ГУНП в Житомирській області при наданні запиту Головним управління Національної поліції в Житомирській області від 20.07.2016 №703/18/01-2016 про отримання персональних даних ОСОБА_1 (а.с.24).

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з боку Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відсутні неправомірні дії (бездіяльність), яка полягає в ненаданні повної та достовірної інформації на звернення від 27.09.2016 року та від 23.12.2016, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

За нормами ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про порушення його прав відповідачем, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк