Справа № 161/1402/17
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4636/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С.І.,

суддів - Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання - Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку капрала поліції Щокіна Валентина Олеговича на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року у справі № 161/1402/17 за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку капрала поліції Щокіна Валентина Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку капрала поліції Щокіна В.О., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 18 січня 2017 року серії АР №029657.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності відповідно до частини другої статті 122, частини першої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн, оскільки вказаних правопорушень він не вчиняв.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу на неї, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122, частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується матеріалами справи.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 січня 2017 року поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку капралом поліції Щокіним В.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 029657, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог частини другої статті 122, частини першої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напряму та керування транспортним засобом особою, яка не мала при собі поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зупинка транспортного засобу позивача була здійснена без причини, а тому, і вимога про пред'явлення страхового полісу теж була безпідставною.

Суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Таким чином, за неподання сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку при початку руху чи зміні його напрямку передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Аналогічна норма передбачена і підпунктом "ґ" пункту 2.1 ПДР.

Відтак, чинним законодавством встановлено безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особою, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Згідно з пунктом 21.2 статті 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР.

Згідно з статтею 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Пунктом 2.4 ПДР встановлено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, серед яких і поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що працівники поліції вправі здійснювати контроль за наявністю у водія поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів як при складенні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, так і при зупинці транспортного засобу за наявності для того законних підстав.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Peugeot Partner, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Кравчука, 36, в м. Луцьку не ввімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху, у зв'язку з чим працівник поліції зупинив вказаний транспортний засіб та здійснив перевірку документів, в тому числі і поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд вважає, що у інспектора поліції були наявні достатні підстави для зупинення транспортного засобу, на якому рухався позивач, що в свою чергу зумовило виникнення в нього права на реалізацію повноважень вимагати в нього пред'явлення полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В підтвердження правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем надано відеозапис з персонального мобільного нагрудного відеореєстратора поліцейського, з якого видно, що позивач визнав факт відсутності в нього полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не заперечив невиконання ним обов'язку подання сигналу світловими покажчиками повороту при зміні напрямку руху.

Крім цього, суд вважає правомірним застосування до позивача штрафу за вказані вище правопорушення у розмірі 425 грн, оскільки частиною другою статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122, частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку капрала поліції Щокіна Валентина Олеговича задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року у справі № 161/1402/17- скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку капрала поліції Щокіна Валентина Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. І. Рибачук
Д.М. Старунський
Повний текст судового рішення виготовлено 12 травня 2017 року.