Справа № 2-а-2573/11/2170
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-2573/11/2170

Категорія: 10.1Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 червня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області про захист порушеного конституційного права, скасування вимог про сплату боргу та постанови про відкриття виконавчого провадження,

встановила:

Позивач ОСОБА_4 26.04.2011 року звернувся до адміністративного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області, у якому просив захистити право, визначене ст.ст. 19, 21, 22, 36, 57 Конституції України шляхом заборони відповідачам примушувати його брати участь у діяльності неприбуткової самоврядної організації - Пенсійний фонд, скасувати вимоги Управління Пенсійного фонду України від 09.11.2010 року, 21.04.2011 року № 0080 та постанову відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області від 01.04.2011 року. В своєму позові ОСОБА_4 зазначив, що шляхом вручення йому вимог про сплату недоїмки зі страхових внесків, УПФУ в м. Нова Каховка Херсонської області примушував позивача виконувати вимоги незареєстрованого об'єднання громадян, яким є Пенсійний фонд, чим порушував його конституційне право на свободу участі у об'єднанні. Позивач відмовився від участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування на період зайняття підприємницькою діяльністю та вважає, що статус фізичної особи - підприємця не є підставою для сплати ним страхових внесків, що не підпадають під податкове законодавство та не є обов'язковими внесками, а підлягають сплаті на добровільних засадах. Крім того, позивач наголосив, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" вимога про сплату боргу, сформована УПФУ, не є виконавчим та стягувальним документом, оскільки УПФУ в м.Нова Каховка Херсонської області не є органом, який має право стягнення, а тому дії відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є неправомірними. У зв'язку з цим позивач просив суд 1-ї інстанції позов задовольнити та скасувати вимоги Управління Пенсійного фонду України м. Нова Каховка Херсонської області від 09.11.2010 року, 21.04.2011 року № 0080 та постанову відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області від 01.04.2011 року.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 27).

Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області також в судове засідання не зявився, надав до суду письмове заперечення проти позову, в якому просив розглядати справу за відсутності його представника. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що посилання позивача на те, що Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням - безпідставне, оскільки відповідно до абзацу 5 п.1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" дана стаття (ч.2 ст.58) Закону набирає чинності після перетворення Пенсійного фонду України у неприбуткову самоврядну організацію. ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець, знаходиться на спрощеній системі оподаткування і, саме, у зв'язку з цим є суб'єктом системи пенсійного забезпечення, платником страхових внесків в обов'язковому порядку. Фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування, підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню. Відповідно до чинного законодавства вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом та належить до сплати. В разі непогашення заборгованості або неузгодження даної вимоги з органом Пенсійного фонду, відповідач наділений правом звернення та передачі вимоги про сплату боргу до відповідного підрозділу державної виконавчої служби для примусового виконання, а тому УПФУ вважає позов ОСОБА_4 необґрунтованим та просив суд відмовити у його задоволенні (а.с. 23-25).

Справа була розглянута в порядку письмового провадження.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30 червня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, з посиланням на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання щодо скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового про задоволення позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_4 має статус фізичної особи підприємця та знаходиться на спрощеній системі оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 листопада 2010 року відповідачем було виставлено позивачу вимогу про сплату боргу № 0080 на суму 863 гривень 46 копійок (а.с. 6). Вимогою УПФУ в м. Нова Каховка Херсонської області від 21 квітня 2011 року № 0080 позивача було зобов'язано сплатити суму недоїмки зі страхових внесків в розмірі 1750 гривень 80 копійок (а.с. 7).

З матеріалів справи також вбачається, що у зв'язку з несплатою позивачем суми боргу, державним виконавцем ВДВС Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області ОСОБА_5 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 01 квітня 2011 року ВП № 25868017, внаслідок пред'явлення вимоги про сплату боргу від 09 листопада 2010 року № 0080 до виконання (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п. 12 розділу XV вищевказаного Закону у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених Законом.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч. 2 ст. 5 цього ж Закону виключно цим Законом визначається коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

17.07.2010 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " від 08.07.2010 року № 2461-VI.

До введення в дію Закону України "Про внесення змін до Законів України "Про державний бюджет України на 2010 рік та "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 08.07.2010 року № 2461-VI доплата до мінімального страхового внеску здійснювалася за бажанням фізичної особи-платника спрощеної системи оподаткування. Починаючи з липня 2010 року Законом України "Про внесення змін до Законів України "Про державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 08.07.2010 року № 2461-VI встановлено обов'язкову сплату підприємцями-фізичними особами на спрощеній системі оподаткування страхових внесків до Пенсійного фонду в порядку, визначеному Законом України № 1058-ІV.

З урахуванням внесених змін, які набрали чинності, згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом 5 частини 1 ст. 14 вищевказаного Закону передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є: застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 15 цього ж Закону, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 того ж Закону, страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Законом України від 08.07.2010 року № 2461-VI "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено обов'язкову сплату підприємцями - фізичними особами на спрощеній системі оподаткування страхових внесків до Пенсійного Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", участь застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування може припинитися у разі якщо особа, яка підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до цього Закону, втратила визначений цим Законом статус застрахованої особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області, є платником страхових внесків, страхувальником та застрахованою особою, оскільки підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і може втратити статус застрахованої особи у випадку втрати статусу підприємця, а не у зв'язку з відмовою від участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах, зобов'язані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 цього ж Закону, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону є квартал.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати у 2010 році мінімальний страховий внесок складає: у липні-вересні - 294,82 грн., жовтні-листопаді 301,12 грн., грудні 306,10 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції статті Закону, чинної на момент виникнення правовідносин), суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п.8.2., п.8.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми.

Оскільки вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області по закінченню десятиденного терміну на узгодження суми боргу, було подано дану вимогу на примусове стягнення до відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області.

Виходячи з вимог ст.ст. 17, 18, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 01 квітня 2011 року та надано ОСОБА_4 строк на добровільне виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про те, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 квітня 2011 року було винесено відділом державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області правомірно.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни вказаної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та висновків суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 червня 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області про захист порушеного конституційного права, скасування вимог про сплату боргу та постанови про відкриття виконавчого провадження залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до положень діючого законодавства до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:/підпис/ОСОБА_1
Суддя:/підпис/ОСОБА_2
Суддя:/підпис/ОСОБА_3