Справа № 722/353/17
Суддя: Побережна О. Д.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/353/17
Номер провадження 2-а/722/11/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року 13 год. 45 хв. Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Побережної О.Д.
при секретарі Гладкій Г.П.
за участі: позивача ОСОБА_1 та його представника Шевчука О.І., представника відповідача Меланіча В.В., представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни адміністративну справу за позовом, поданим ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :
Представник позивача Шевчук О.І. 28.03.2017 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Посилається на те, що 20.12.2016 року Державною прикордонною службою України в особі заступника голови Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 , як голови комісії та начальника управління правового забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України В.Щегель, як заступника голови комісії за участі інших членів комісії, прийнято рішення №189 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовця та членів їх сімей» старшому сержанту у відставці ОСОБА_1 , яке 20.12.2016 року було затверджено головою Державної прикордонної служби України В.Назаренко.

Дане рішення та дії (бездіяльність) щодо невиплати позивачу зазначеної допомоги, вважає протиправними з наступних підстав.

Наказом начальника Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.04.2012 року за №77-ос «По особовому складу» на підставі Наказу Голови Державної прикордонної служби України від 13.04.2012 року №162-ос позивача ОСОБА_1 було зараховано на військову службу до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.09.2016 року №180-ос «По особовому складу» на підставі наказу від 15.09.2016 року №179-ос про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у відставку, позивача було виключено із списків особового складу загону.

11.10.2016 року Чернівецькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, отриманої в результаті нещасного випадку, пов`язаного з проходженням військової служби.

13.10.2016 року позивач звернувся до командира військової частини відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі та на умовах передбачених ст.16 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ .

Однак, 01.11.2016 року він отримав листа за підписом начальника Чернівецького прикордонного загону №11/11237 про розгляд його заяви уповноваженою комісією, проведення розрахунку належної суми до виплати та направлення документів для прийняття рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України, а також про додаткове інформування після отримання з ДПС України відповідного висновку.

16.03.2017 року після звернення за правовою допомогою та на запит адвокат, позивач отримав вищезазначене рішення ДПС України №189 від 20.12.2016 року про відмову йому у виплачені одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ .

Однак, у оскаржуваному рішенні відповідач безпідставно констатує наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, що стало причиною травмування та отримання ним інвалідності, посилаючись на п.19 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого поставною КМУ від 25.12.2013 року за №975, внаслідок чого зроблено неправомірний висновок про відмову позивачу у призначенні та виплаті одноразової допомоги.

Згідно акту про випадок травмування, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби від 26.02.2016 року, затвердженого начальником Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України, комісія встановила, що причинами травмування позивача є використання особистого автотранспортного засобу в особистих цілях під час виконання службових обов`язків по охороні державного кордону та керування транспортним засобом в складних погодних умовах.

Згідно висновку акту розслідування випадку травмування, що стався 03.01.2016 року у Чернівецькому прикордонному загоні Західного регіонального управління від 25.01.2016 року, затвердженого начальником Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України, з посиланням на п.2.9 Інструкції «Про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків та аварій у Державній прикордонній службі України», яка затверджена Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.04.2006 року №282, травмування позивача сталося в результаті нещасного випадку під час проходження ним військової служби і на нього складається акт форми НПвс.

Кримінальне провадження №00000003 від 04.01.2016 року, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом ДТП, що мала місце 03.01.2016 року, в результаті якої позивачем отримано травмування та встановлена інвалідність, 25.03.2017 року було закрито на підставі п.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідно до інформації Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління національної поліції України від 04.01.2017 року за вих. №63/123/44/01-16 та від 21.03.2017 року за вих. №1792/123/44/01-17 протягом 2016-2017 років позивач ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Просить визнати протиправним і скасувати рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо невиплати позивачу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, а також зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 11.10.2016 року інвалідності ІІ групи, у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Шевчук О.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Крім того, позивач дав пояснення, згідно яких 03.01.2016 року приблизно 11-ої год. він, керуючи автомобілем марки «Део Ланос», рухався по вул. Каштановій в м. Сокиряни Чернівецької області з метою збору інформації до Сокирянського автовокзалу, який визначений пунктом збору інформації №4. Назустріч йому виїхав інший транспортний засіб, позивач не впорався з керуванням внаслідок чого відбулося зіткнення з деревом. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження та йому було встановлено ІІ групу інвалідності. Наданні ним пояснення, які зазначені в акті спеціального розслідування нещасного випадку форми НВс-5 та акті про нещасний випадок форми НПвс є недостовірними, оскільки були у нього відібранні під час його перебування на лікарні і вони не відповідали дійсності.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та подав письмові заперечення на позов. Вважає, що оскільки основною причиною травмування позивача було використання автомобіля в особистих цілях та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, відповідно відсутні законні підстави для виплати одноразової грошової допомоги.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Кушнір М.І. у судовому засіданні заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення на позов представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини.

Наказом начальника Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.04.2012 року за №77-ос «По особовому складу», на підставі Наказу Голови Державної прикордонної служби України від 13.04.2012 року №162-ос позивача ОСОБА_1 було зараховано на військову службу до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.09.2016 року №180-ос «По особовому складу» на підставі наказу від 15.09.2016 року №179-ос ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у відставку та виключено із списків особового складу загону.

11.10.2016 року Чернівецькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, отриманої в результаті нещасного випадку, пов`язаного з проходженням військової служби, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №240742.

13.10.2016 року позивач звернувся до командира військової частини відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до положень ст.16 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ .

Рішенням комісії №189, яка затверджена 20.12.2016 року Головою Державної прикордонної служби України Назаренко В.О., старшому сержанту у відставці ОСОБА_1 було відмовлено у призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з наявністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, що стало причиною травмування та отримання інвалідності.

Однак, вищезазначене рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею сорок шостою Конституції України гарантоване право кожного громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.1 ст.16 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які признані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з даним законом мають право на її отримання.

Підпунктом п`ятим п.2 ст.16 зазначеного Закону встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місця після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Частиною третьою ст.16 Закону визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п.9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 ст.6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року за №975 встановлено, що військовослужбовцю, інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після її звільнення з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 90-то кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності,- у разі встановлення інвалідності ІІ-ї групи.

Як встановлено вище судом, 11.10.2016 року Чернівецькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, отриманої в результаті нещасного випадку, пов`язаного з проходженням військової служби.

Рішенням комісії №189, яка затверджена 20.12.2016 року Головою Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 , позивачу було відмовлено у призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у зв`язку з наявністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, що стало причиною травмування та отримання інвалідності.

Статтею 16-4 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ визначено підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.

Зокрема, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Однак, представником відповідача у відповідності до положень ч.2 ст. 71 КАС України не доведено суду наявність вищезазначених підстав, у т.ч. обставини отримання позивачем ОСОБА_1 інвалідності внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення.

Кримінальне провадження №00000003 від 04.01.2016 року, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.01.2016 року приблизно 11-ої год. з участю ОСОБА_1 , під час якої позивач отримав тілесні ушкодження, 25.03.2017 року постановою слідчого Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП України в Чернівецькій області старшим лейтенантом ОСОБА_7 було закрито на підставі п.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідно до інформації Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління національної поліції України від 04.01.2017 року за вих. №63/123/44/01-16 та від 21.03.2017 року за вих. №1792/123/44/01-17 протягом 2016-2017 років позивач ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Крім того, суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача щодо правомірності оскаржуваного рішення, мотивуючи їх висновками, які викладені в акті про випадок травмування, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби від 26.02.2016 року, затвердженого начальником Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України, а також висновками, які викладені в акті розслідування випадку травмування, що стався 03.01.2016 року у Чернівецькому прикордонному загоні Західного регіонального управління від 25.01.2016 року, затвердженого начальником Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України, оскільки вони не спростовують обставин отримання позивачем інвалідності внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження ним військової служби.

01.11.2016 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 був затверджений висновок щодо неможливості виплати позивачу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з підстав отримання ним травми, яка не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Однак, відповідно до графіку роботи ДІПС відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 28.12.2015 року по 03.01.2016 року, позивач ОСОБА_1 03.01.2016 року з 09 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. перебував на чергуванні і відповідно нещасний випадок внаслідок якого йому була встановлена ІІ група інвалідності стався в період проходження ним військової служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом не вирішується питання про розподіл судових витрат у відповідності до положень ст.94 КАС України, оскільки вони під час подання позову та під час судового розгляду здійсненні не були.

На підставі ч.2 ст. 19, ст, 46 Конституції України, ст.ст. 16, 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 та керуючись ст.ст. 5, 6, 7,8, 9, 71 ч.2, 158-163, 167 КАС України, суд,
п о с т а н о в и в :
Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання до вчинення дій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії №189 про відмову у призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» старшому сержанту у відставці ОСОБА_1 , затверджене 20.12.2016 року Головою Державної прикордонної служби України Назаренко В.О.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_1 , ) призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 11.10.2016 року інвалідності ІІ групи, отриманого внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період проходження військової служби, у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час її проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у порядку встановленому ст. 254 КАС України.

Повний зміст постанови суду виготовлений 10.05.2017 року

Головуючий: