Справа № 376/848/17-а
Суддя: Віговський С. І.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/848/17-а
Провадження № 2-а/376/64/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2017 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Віговського С.І.,

при секретарі - Кропивлянській С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1,звернувся до Сквирського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити дії по перерахунку призначеної пенсії за періоди роботи працівників у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до вимог діючого законодавства.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що йому з 03 грудня 2016 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».Згідно записів його трудової книжки серії НОМЕР_1 від 31 липня 1975 року його страховий (трудовий) стаж починаючи з навчання у ГПТУ № 11 м. Києва у 1974 році, служба у збройних силах та робота у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, підтверджені відповідними записами та наказами доданими до позову, зокрема, про роботу у ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Російська Федерація за період з 18.10.1993 року по 09.04.1999 року та у ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області Російська Федерація за період з 12.04.1999 року по 14.03.2006 року. Факт нарахування позивачу у спірні роки роботи заробітної плати та зарахування страхового (трудового) стажу, крім записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 31 липня 1975 року, підтверджується уточнюючою довідкою ВАТ "Міське господарство" про особливий характер робіт або умови праці, необхідних для призначення пільгових пенсій за № 933 від 15 липня 2005 року; довідкою ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області, що підтверджує роботу в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі за № 32 від 14 березня 2006 року; довідок ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за №№ 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1999 роки; довідок ВАТ "Покачевавтотранс" м.Покачі Тюменської області за №№ 28, 29, 30 та 31 від 14 березня 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999-2006 роки; архівною довідкою архівного відділу адміністрації міста Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за № К-15/1 від 27 жовтня 2016 року про підтвердження заробітної плати позивача за період його роботи з 1993 по 1999 роки у Покачевському управлінні міського господарства; архівною довідкою архівного відділу адміністрації міста Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за № К-15/2 від 27 жовтня 2016 року про підтвердження заробітної плати позивача за період його роботи у 2000, 2001, 2003, 2006 роках у ВАТ "Покачевавтотранс".

Позивач 16 лютого 2017 року звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про складові призначеної пенсії, зокрема про те, які роки враховувались при призначенні пенсії за віком згідно вимог законодавства.

Відповідачем, у листі за № 15/Ц-01 від 01 березня 2017 року зазначено, зокрема, що за матеріалами пенсійної справи позивача його страховий стаж становить 38 років 8 місяців 16 днів (по 26 грудня 2016 року). Загальний розмір пенсії станом на 01 березня 2017 року складає 4345,69 (чотири тисячі триста сорок п'ять) грн. 69 коп., де 4311,79 (чотири тисячі триста одинадцять) грн. 79 коп. - основний розмір пенсії; 33,90 (тридцять три) грн. 90 коп. - доплата за понаднормативний стаж за 3 (три) роки. Також у листі відповідач повідомив, що заробітну плату за 2002, 2004, 2005 роки не враховано при призначенні пенсії позивачу, так як згідно архівної довідки про підтвердження заробітної плати від 27.10.2016 року № К-15/2 за 2000-2006 роки, заробітна плата за ці роки не підтверджена через відсутність відповідних даних. Щодо зарахування заробітної плати за періоди роботи позивача за 1993-1999 роки, то згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Відповідач зазначив, що довідки про заробітну плату за 1993-1999 роки, видані ВАТ " Міське господарство" та архівні довідки про підтвердження заробітку за ці роки, ним до уваги не беруться. Таким чином, відповідач станом на день видачі листа за № 15/Ц-01 від 01 березня 2017 року не вбачає підстав для встановлення позивачу пенсії в іншому розмірі ніж це вказано у документах пенсійної справи, чим фактично відмовив позивачу у перерахунку пенсії.

Позивач вважає таку відмову протиправною на вищевикладених підставах, та посилаючись на норми закону та підзаконні нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини, просив суд визнати дії посадових осіб відповідача по відмові у перерахунку пенсії за віком протиправними та зобов'язати відповідача перерахувати пенсію за віком, зарахувавши до безспірного страхового стажу 38 років 8 місяців 16 днів (станом на 29.12.2016 року) періоди роботи у ВАТ " Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Російська Федерація за період з 18.10.1993 року по 09.04.1999 року та у ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області Російська Федерація за періоди його роботи з 12.04.1999 року по 31.12.1999 року та вибірково за 2002, 2004, 2005 роки роботи на даному підприємстві.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини зазначені в письмовому запереченні від 03.05.2017 року за № 442/13, зокрема вказала, що довідка про заробітну плату надається із зазначенням у ній первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату), на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Документи про заробітну плату для призначення пенсії подаються лише в оригіналах, належним чином оформлених та завірених підписами уповноважених осіб. Також зазначив, що якщо підприємства, установи, організації, де працювала особа, яка звертається за пенсією, ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату надаються правонаступниками цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Згідно записів трудової книжки позивач у 1993-1999 роках працював у Покачевському управленні міського господарства. Запис про звільнення у трудовій книжці завірений печаткою ВАТ "Міське господарство" без зазначення даних про правонаступництво. У довідці про заробітну плату № 198 від 17.02.2006 року, виданій ВАТ "Міське господарство", яка охоплює період за 1993-1999 роки, відсутні дані про правонаступника; підставою видачі довідок вказані "особові рахунки", в яких не зазначені роки їх отримання; мають місце значні розбіжності в сумах, вказаних у довідці про заробітну плату № 198 від 17.02.2006 року виданій ВАТ "Міське господарство" та архівній довідці № К-15/2 від 27.10.2016 року. Таким чином, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у зв'язку з необґрунтованістю заявлених вимог.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу з 03 грудня 2016 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 16 лютого 2017 року звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про складові призначеної пенсії, зокрема про те, які роки враховувались при призначенні пенсії за віком згідно вимог законодавства.

У листі за № 15/Ц-01 від 01 березня 2017 року відповідачем зазначено, що за матеріалами пенсійної справи позивача його страховий стаж становить 38 років 8 місяців 16 днів (по 26 грудня 2016 року). Загальний розмір пенсії станом на 01 березня 2017 року складає 4345,69 (чотири тисячі триста сорок п'ять) грн. 69 коп., де 4311,79 (чотири тисячі триста одинадцять) грн. 79 коп. - основний розмір пенсії; 33,90 (тридцять три) грн. 90 коп. - доплата за понаднормативний стаж за 3 (три) роки. Також у листі відповідач повідомив, що заробітну плату за 2002, 2004, 2005 роки не враховано при призначенні пенсії позивачу, так як згідно архівної довідки про підтвердження заробітної плати від 27.10.2016 року № К-15/2 за 2000-2006 роки, заробітна плата за ці роки не підтверджена через відсутність відповідних даних. Щодо зарахування заробітної плати за періоди роботи позивача за 1993-1999 роки, то згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Відповідач зазначив, що довідки про заробітну плату за 1993-1999 роки, видані ВАТ "Міське господарство" та архівні довідки про підтвердження заробітку за ці роки, ним до уваги не беруться. Таким чином, відповідач станом на день видачі листа за № 15/Ц-01 від 01 березня 2017 року не вбачає підстав для встановлення позивачу пенсії в іншому розмірі ніж це вказано у документах пенсійної справи, чим фактично відмовив позивачу у перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У відповідності до записів у трудовій книжці та інших довідок, що містяться у матеріалах справи, станом на час призначення пенсії позивачу, його безспірний страховий стаж складав 38 років 8 місяців 16 днів (по 26 грудня 2016 року).

Крім визнаних відповідачем 38 років 8 місяців 16 днів безспірного страхового стажу позивача, із трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 31 липня 1975 року вбачається, що позивач у спірний період роботи з 18.10.1993 року по 09.04.1999 року працював у ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Російська Федерація ("Покачевське управлення міського господарства" перейменоване у Муніципальне унітарне підприємство "Покачевське управлення міського господарства", МУП ПУГХ перейменоване у Муніципальне унітарне підприємство "Міське господарство"/МУП "ГХ"/, МУП "Міське господарство" перейменоване у Муніципальне унітарне підприємство "Міське господарство" міста Покачі, МУП "Міське господарство" міста Покачі перетворене у ВАТ "Міське господарство" згідно уточнюючої довідки ВАТ "Міське господарство" про особливий характер робіт або умови праці, необхідних для призначення пільгових пенсій за № 933 від 15 липня 2005 року), а саме: у порядку переведення з транспортної фірми "Луч" інженером відділу матеріально-технічного постачання в апараті управління з 18.10.1993 року по 27.09.1994 року (запис у трудовій книжці за № 27 по наказу за № 363к від 18.10.1993 року; довідка ВАТ "Міське господарство" за № 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1994 роки), з 27.09.1994 року по 01.06.1996 року переведений начальником того ж відділу (запис у трудовій книжці № 28 по наказу за № 252к від 27.09.1994 року; довідки ВАТ "Міське господарство" за № 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1994-1996 роки), з 01.06.1996 року по 15.01.1999 року призначений заступником начальника управління по загальним питанням (запис у трудовій книжці за № 29 по наказу № 109к від 31.05.1996 року, довідки ВАТ "Міське господарство" за №№ 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1996-1999 роки); з 15.01.1999 року по 09.04.1999 року переведений начальником дорожньо-експлуатаційного цеху (запис у трудовій книжці за №30 по наказу № 10к від 15.01.1999 року, довідка ВАТ "Міське господарство" за № 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999 рік); 09.04.1999 року звільнений у порядку переведення до ВАТ "Покачевавтотранс" за п. 5 ст. 29 КЗпП Російської Федерації (запис у трудовій книжці за № 31 по наказу № 76к від 09.04.1999 року).

У спірний період роботи з 12.04.1999 року по 14.03.2006 року позивач також безперервно (крім місяців надання щорічних основних оплачуваних відпусток) працював у ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області Російська Федерація, зокрема, з 12.04.1999 року по 31.12.1999 року, і надалі у вибіркові періоди 2002, 2004 та 2005 років: 1) з 12.04.1999 року по 14.01.2002 року - прийнятий на посаду заступника директора по виробництву (запис у трудовій книжці за № 32 по наказу № 24/б-ок від 12.04.1999 року, довідки ВАТ "Покачевавтотранс" за №№ 30 та 31 від 14 березня 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999-2002 роки); 2) з 14.01.2002 року по 01.11.2005 року - переведений головним інженером (запис у трудовій книжці за № 33 по наказу № 4/к від 14.01.2002 року, довідки ВАТ "Покачевавтотранс" за №№ 28, 29 та 30 від 14 березня 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 2002-2005 роки); 3) з 01.11.2005 року по 14.03.2006 року - призначений виконуючим обов'язків генерального директора ВАТ "Покачевавтотранс" (запис у трудовій книжці за № 34 по наказу № 236/к від 01.11.2005 року, довідка ВАТ "Покачевавтотранс" за № 28 від 14 березня 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 2005-2006 роки).

Із урахуванням досліджених судом матеріалів справи, для перерахунку позивачу пенсії за віком станом на час призначення пенсії (03 грудня 2016 року) не враховано більше 8 (восьми) років страхового стажу у ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Російська Федерація за період з 18.10.1993 року по 09.04.1999 року та у ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області Російська Федерація за періоди його роботи з 12.04.1999 року по 31.12.1999 року, і надалі у вибіркові періоди за 2002 рік (з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року), за 2004 рік (з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року), за 2005 рік (з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року).

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне застосувати наступні норми законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (із змінами і доповненнями; далі - Закон № 1058-IV), який набрав чинності з 01.01.2004 р., законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із принципів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є принцип державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом (абз. 11 ч. 1 ст. 7 Закону № 1058-IV).

Відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія за віком (п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV).

Загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру (п. 1 ст. 11 Закону № 1058-IV).

Застрахована особа має право, зокрема, отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування…, та стан здійснення пенсійних виплат за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду, та в порядку, визначеному цим Законом; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування; оскаржувати в установленому законодавством порядку дії, зокрема, виконавчих органів Пенсійного фонду, їх посадових осіб. Застрахована особа зобов'язана, зокрема, надавати на вимогу страхувальника, територіального органу Пенсійного фонду документи, що засвідчують відомості, які мають бути занесені або містяться в її персональній обліковій картці в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункти 4, 5, 8 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону № 1058-IV).

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року, введений в дію з 01.06.1972 року Законом УРСР від 10.12.1971 року за № 322-VIII закріплено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.

Трудова книжка серії НОМЕР_1 від 31 липня 1975 року та інші довідки додані позивачем до матеріалів позову містять відповідні записи про його роботу з 18.10.1993 року по 09.04.1999 року у ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Російська Федерація ("Покачевське управлення міського господарства" перейменоване у Муніципальне унітарне підприємство "Покачевське управлення міського господарства", МУП ПУГХ перейменоване у Муніципальне унітарне підприємство "Міське господарство"/МУП "ГХ"/, МУП "Міське господарство" перейменоване у Муніципальне унітарне підприємство "Міське господарство" міста Покачі, МУП "Міське господарство" міста Покачі перетворене у ВАТ "Міське господарство" згідно уточнюючої довідки ВАТ "Міське господарство" про особливий характер робіт або умови праці, необхідних для призначення пільгових пенсій за № 933 від 15 липня 2005 року), а саме: у порядку переведення з транспортної фірми "Луч" інженером відділу матеріально-технічного постачання в апараті управління з 18.10.1993 року по 27.09.1994 року (запис у трудовій книжці за № 27 по наказу за № 363к від 18.10.1993 року; довідка ВАТ "Міське господарство" за № 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1994 роки), з 27.09.1994 року по 01.06.1996 року переведений начальником того ж відділу (запис у трудовій книжці № 28 по наказу за № 252к від 27.09.1994 року; довідки ВАТ "Міське господарство" за № 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1994-1996 роки), з 01.06.1996 року по 15.01.1999 року призначений заступником начальника управління по загальним питанням (запис у трудовій книжці за № 29 по наказу № 109к від 31.05.1996 року, довідки ВАТ "Міське господарство" за № 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1996-1999 роки); з 15.01.1999 року по 09.04.1999 року переведений начальником дорожньо-експлуатаційного цеху (запис у трудовій книжці за № 30 по наказу №10к від 15.01.1999 року, довідка ВАТ "Міське господарство" за № 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999 рік); 09.04.1999 року звільнений у порядку переведення до ВАТ "Покачевавтотранс" за п. 5 ст. 29 КЗпП Російської Федерації (запис у трудовій книжці за №31 по наказу № 76к від 09.04.1999 року).

У спірний період роботи з 12.04.1999 року по 14.03.2006 року позивач також безперервно працював у ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області Російська Федерація, зокрема з 12.04.1999 року по 31.12.1999 року, і надалі у вибіркові періоди 2002, 2004 та 2005 років: 1) з 12.04.1999 року по 14.01.2002 року - прийнятий на посаду заступника директора по виробництву (запис у трудовій книжці за № 32 по наказу № 24/б-ок від 12.04.1999 року, довідки ВАТ "Покачевавтотранс" за №№ 30 та 31 від 14 березня 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999-2002 роки); 2) з 14.01.2002 року по 01.11.2005 року - переведений головним інженером (запис у трудовій книжці за № 33 по наказу № 4/к від 14.01.2002 року, довідки ВАТ "Покачевавтотранс" за №№ 28, 29 та 30 від 14 березня 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 2002-2005 роки); 3) з 01.11.2005 року по 14.03.2006 року - призначений виконуючим обов'язків генерального директора ВАТ "Покачевавтотранс" (запис у трудовій книжці за № 34 по наказу № 236/к від 01.11.2005 року, довідка ВАТ "Покачевавтотранс" за № 28 від 14 березня 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 2005-2006 роки).

Крім даних про спірні періоди роботи позивача, які містяться у трудові книжці серії НОМЕР_1 від 31 липня 1975 року, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, та наведених довідках (у томі числі уточнюючих) про заробітну плату позивача у спірні періоди роботи з 18.10.1993 року по 09.04.1999 року у ВАТ "Міське господарство" м.Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Російська Федерація та з 12.04.1999 року по 31.12.1999 року, і надалі у вибіркові періоди 2002, 2004 та 2005 років у ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області Російська Федерація, до матеріалів справи позивачем також додані архівні довідки архівного відділу адміністрації міста Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за №№К-15/1 та К-15/2 від 27 жовтня 2016 року про підтвердження заробітної плати позивача за період роботи з 1993 по 1999 роки у Покачевському управлінні міського господарства та за період роботи у 2000, 2001, 2003, 2006 роках у ВАТ "Покачевавтотранс".

Як встановлено п. 4.7 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, право особи на одержання (перерахунок) пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до вимог Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 позивач надав відповідачу всі необхідні документи для підтвердження відповідного спірного страхового стажу для перерахунку пенсії.

Водночас, відповідач призначивши 03 грудня 2016 року позивачу пенсію за віком на загальних підставах, відмовив позивачу у перерахунку пенсії саме з тих підстав, що архівна довідка про підтвердження заробітної плати від 27.10.2016 року № К-15/2 за 2000-2006 роки фактично не підтверджує заробітну плату позивача за 2002, 2004, 2005 роки у ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області Російська Федерація; довідки про заробітну плату за 1993-1999 роки, видані ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Російська Федерація та архівна довідка про підтвердження заробітної плати від 27.10.2016 року № К-15/1 про підтвердження заробітку позивача за 1993-1999 роки, відповідачем до уваги не беруться.

З таким висновками відповідача суд не може погодитися, оскільки вони не відповідають нормам матеріального права, не встановлені на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Зважаючи на п. 1 Загальних положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (із змінами і доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (далі - Порядок № 637).

Як вбачається із архівних довідок архівного відділу адміністрації міста Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за №№ К-15/1 та К-15/2 від 27 жовтня 2016 року про підтвердження заробітної плати позивача за період роботи з 1993 по 1999 роки у Покачевському управлінні міського господарства та за період роботи у 2000, 2001, 2003, 2006 роках у ВАТ "Покачевавтотранс", відомості у них не у повному обсязі відображають даних про заробітну плату позивача за спірні періоди роботи у відповідні роки на вказаних підприємствах (частково відсутні).

Зокрема, в архівній довідці архівного відділу адміністрації міста Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за № К-15/2 від 27 жовтня 2016 року відсутні відомості про нараховану заробітну плату позивача з січня 2000 року по квітень 2000 року, хоча як вбачається із довідки ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області за № 31 від 14 березня 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999-2000 роки, відомості про нараховану заробітну плату позивача з січня 2000 року по квітень 2000 року зазначені; також, в архівній довідці архівного відділу адміністрації міста Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за № К-15/1 від 27 жовтня 2016 року відсутні відомості про нараховану заробітну плату позивача з травня 1994 року по липень 1994 року, хоча як вбачається із довідки ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за № 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1994 роки, відомості про нараховану заробітну плату позивача з травня 1994 року по липень 1994 року також зазначені.

Також, архівною довідкою архівного відділу адміністрації міста Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за № К-15/2 від 27 жовтня 2016 року відмічено, що заробітну плату за 2002, 2004, 2005 роки архівний відділ підтвердить не може, оскільки особові рахунки поступили на зберігання не у повному об'ємі бо були втрачені і місцезнаходження їх не відоме.

Крім того, відомості про суми заробітних плат позивача у вищевказаних архівних довідках частково суперечать відомостям про суми заробітних плат позивача вказаним у довідках ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за №№ 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1999 роки та довідках ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області за №№ 28, 29, 30 та 31 від 14 березня 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999-2006 роки.

Згідно абз. 1 п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, як зазначено у пунктах 23, 24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Довідки ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за №№ 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1999 роки та довідки ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області за №№ 28, 29, 30 та 31 від 14 березня 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999-2006 роки, видані на підставі особових рахунків за відповідні роки роботи позивача на даних підприємствах, оскільки зворотного всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено; довідки підписані та засвідчені у встановленому законодавством порядку уповноваженими посадовими особами ВАТ "Міське господарство" і ВАТ "Покачевавтотранс", що відповідає вимогам п. 1, абз. 1 п. 3, пунктам 23, 24 Порядку № 637.

Водночас, відповідач відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії не звернув увагу на вимоги п. 1, абз. 1 п. 3, пунктів 23, 24 Порядку № 637 та не прийняв від позивача як належні та допустимі інші докази, крім архівних довідок, а саме, підписані та належним чином засвідчені вказаними юридичними особами довідки про заробітну плату позивача за спірні періоди роботи, чим на думку суду протиправно порушив вимоги законодавства у перерахунку пенсії позивачу не включивши дані періоди його роботи до страхового стажу, зважаючи на те, що основним документом про трудову діяльність працівника за статтею 48 Кодексу законів про працю України є трудова книжка, яка містить всі необхідні відомості для підтвердження стажу роботи позивача за спірні періоди роботи.

Доводи відповідача про те, що запис у трудовій книжці позивача за № 31 по наказу №76к від 09.04.1999 року про звільнення з ВАТ "Міське господарство", що завірений печаткою даного підприємства без зазначення відомостей про правонаступника та доводи, що у довідці ВАТ "Міське господарство" за № 198 від 17.02.2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1999 роки, відсутні дані про правонаступника, - спростовуються наявною у справі уточнюючою довідкою ВАТ "Міське господарство" про особливий характер робіт або умов праці, необхідних для призначення пільгових пенсій за № 933 від 15 липня 2005 року, де вказано, що "Покачевське управлення міського господарства" після неодноразового перейменування було перетворене у ВАТ "Міське господарство", що є правонаступником Покачевського управлення міського господарства, а відтак, дані доводи відповідача є безпідставними та не беруться судом до уваги.

Крім того, відповідачем не враховано, що згідно ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (дата підписання 13.03.1992 року, зокрема, Україною та Російською Федерацією (нині діюча, не денонсована даними країнами та не скасована), дата підписання та набуття чинності 13.03.1992 року, далі - Угода)) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ст. 8 Угоди, органи, що здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасницях Угоди, співпрацюють між собою у порядку, який визначається угодою між їхніми центральними органами.

За правилами ч. 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Це означає, що перевірка достовірності виданих документів, зокрема, довідок ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за №№ 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1999 роки та довідок ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області за №№ 28, 29, 30 та 31 від 14 березня 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999-2006 роки, - покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії, за обставин, коли встановлено факт роботи на посадах, які дають право на перерахунок пенсії.

За ст. 5 Угоди, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Відповідно до ст. 6 Угоди, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

За таких обставин, суд вважає, що наявні всі підстави для підтвердження позивачу страхового стажу у ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Російська Федерація за спірний період з 18.10.1993 року по 09.04.1999 року згідно довідок ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за №№ 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1999 роки та у ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області Російська Федерація за спірні періоди роботи з 12.04.1999 року по 31.12.1999 року, і надалі у вибіркові періоди 2002, 2004 та 2005 років, а саме, у 2002 році (з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року), у 2004 році (з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року), у 2005 році (з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року) згідно довідок ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області за №№ 28, 29, 30 та 31 від 14 березня 2006 року про заробітну плату позивача, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999-2006 роки.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями перерахунку пенсії та визначення суми, з якої має бути здійснений такий перерахунок. Отже, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (Заява № 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Презумпція ч. 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 162 КАС України, адміністративний суд має право у разі задоволення адміністративного позову прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Отже, зважаючи на вимоги ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення та абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV позивач має право на перерахунок пенсії за віком на загальних підставах, а тому відмова відповідача є неправомірною, а рішення про відмову у перерахунку пенсії за віком підлягає скасуванню.

До того ж, при вирішенні даного позову суд бере до уваги, що у даному випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який жодного доказу на підтвердження цього суду не надав.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

У матеріалах справи наявні відомості про дату звернення позивача до відповідача про перерахунок пенсії 16 лютого 2017 року, що не заперечується відповідачем та у відповідності до вимог абз. 1, 2 ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV дає підстави суду задовольнити позовні вимоги про зобов'язання відповідача перерахувати пенсію за віком з 01 березня 2017 року.

Оскільки судове рішення ухвалене повністю на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України присуджує здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати у виді судового збору стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в сумі 640,00 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 5, 6, 8 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (дата підписання 13.03.1992 року, дата набуття чинності 13.03.1992 року, вчинено в місті Москві 13 березня 1992 року), ст.ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст. 48 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року, введений в дію з 01.06.1972 року Законом УРСР від 10.12.1971 року за №322-VIII, ст.ст. 4, 7, 9, 11, 16, 20, 23, 24, 40, 44, 45, 101 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 9, 11, 17, 18, 69-72, 79, 86, 94, 98, 99, 100, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області за № 15/Ц-01 від 01 березня 2017 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, з 01березня 2017 року провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням безперервного стажу у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за № 1058-IV від 09.07.2003 року, зарахувавши до безспірного страхового (трудового) стажу роботи 38 років 8 місяців 16 днів періоди роботи у ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Російська Федерація з 18.10.1993 року по 09.04.1999 року згідно довідок ВАТ "Міське господарство" м. Покачі Ханти-Мансійського автономного округу - Югри Тюменської області за №№ 198 від 17 лютого 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1993-1999 роки та періоди роботи у ВАТ "Покачевавтотранс" м. Покачі Тюменської області Російська Федерація з 12.04.1999 року по 31.12.1999 року, і надалі за вибіркові 2002, 2004 та 2005 роки, а саме, у 2002 році (з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року), у 2004 році (з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року), у 2005 році (з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року) згідно довідок ВАТ "Покачевавтотранс" м.Покачі Тюменської області за №№ 28, 29, 30 та 31 від 14 березня 2006 року про заробітну плату, яка враховується при нарахуванні пенсії за 1999-2006 роки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: С.І. Віговський