Справа № 818/828/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 р.Справа № 818/828/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2016р. по справі № 818/828/16

за позовом Приватного підприємства агрофірма " Журавка"

до Шосткінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство Агрофірма «Журавка», звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції в якому з урахуванням уточнень просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 26.05.2016 р. № щодо донарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 6218723, 75 грн., в т.ч. за основним платежем 4 974 619, 00 грн. та штрафними (фінвансовими) санкціями на суму 1 243 654,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем за наслідками камеральної перевірки складено акт № 94/18-14-151/30903248 від 15.04.2016 р. та винесено оскаржуване податкове повідомленням - рішення яким донараховано грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 6218273,75 грн. Наведені вище донарахування податкових зобов'язань Шосткинська ОДПІ обгрунтовує порушенням п.209.2, 209.15.1, п. 209.19 ст. 209 Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що ПП Агрофірма «Журавка» обрало спеціальний режим оподаткування у сфері сільськогосподарського податку (п. 209.1 Податкового кодексу України). Підприємством було здійснено коригування податкових зобов'язань між зерновими культурами та продукцією тваринництва, Шосткинською ОДПІ зазначені коригування під час перевірки не враховано взагалі. Зазначене не врахування призвело до одночасного донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість за зерновими культурами на загальну суму 4 974 619,00 грн. та збільшення від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на суму 5 004 826,00 грн. Також позивач стверджує, що податкові зобов'язання по податку на додану вартість по оскаржуваним операціям у позивача виникли за першою подією отримання попередньої оплати в лютому 2016 року. Саме в лютому 2016 року було здійснено узгодження асортименту товару відповідно до додаткової угоди від 22.02.2016 р. Не зважаючи на той факт, що розрахунки коригування щодо продукції тваринництва від 01.03.2016 р. №2/2 та від 01.03.2016 р. № 1 /2 складено в березні 2016 року, податкові зобов'язання з попередньої оплати продукції тваринництва виникли саме в лютому 2016 року за датою попередньої оплати та дати специфікації від 22.02.2016 р. Отже, в порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відповідачем не було враховано наявність податковий зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2016 року з поставки тваринної продукції та відсутність податкових зобов'язань з поставок зернових на загальну суму 4 974 619,00 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2016 року адміністративний позов Приватного підприємства агрофірми " Журавка" до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 26.05.2016 року № щодо донарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 6 218 273,75 грн., в т.ч. за основним платежем 4 974 619,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 243 654,75 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Шосткінська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції порушує основні засади податкового законодавства України, встановлені стеттею 4 Податкового кодексу України щодо рівності усіх платників податків перед законом та невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавтва. Шосткінська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення рішення про донарахування податкових зобовязань з ПДВ може прийматися податковим органом лише за результатами документальної перевірки та за наявності належних доказів, з обгрунтуванням заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість. Зазнчає, що судом першої інстанції при винесенні рішення по справі було порушено норми процесуального права, а саме : вимоги ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України щодо безпосереднього, всебічного, повного та обєктивного дослідження оцінки доказів у їх сукупності , вимоги ст. 79 щодо врахування письмових доказів, якими є документи податкової звітності , та вимоги ст. 161, ст.ст. 11,71 цього Кодексу встановлення обставин, якими обгрунтовуються заперечення Шосткінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області проти завленого у справі адміністративного позову. Вважають, що порушення судом першої інстанції вищезазначених норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування прийнятої у справі постанови про задоволення адміністративного позову у повному обсязі . Просять Харківський апеляційний адміністративний суд скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2016 року по справі № 818/828/16 та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства агрофірма " Журавка" повністю.

За клопотанням Шосткінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській областіапеляційний розгляд справи призначено в режимі відеоконференції.

Представники позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, виходячи з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Шосткинською ОДПІ було проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за результатами якої складено акт № 94/18-14-151/30903248 від 15.04.2016 р. «Про результати камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Приватним підприємством Агрофірма «Журавка» () за лютий 2016 року.» ( далі - акт перевірки , а.с. 18 - 42) На підставі наведеного вище акту податковим повідомленням - рішенням від 26.05.2016 р. № позивачу було донараховано грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 6 218 273,75 грн., т.ч. за основним платежем 4 974619,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 243 654,75 грн.

Спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі висновків акту перевірки про порушення позивачем норм ст. 209 Податкового кодексу України при заповненні податкової звітності за лютий 2016 року, що призвело до донарахування позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (сума рядків 13 таблиць 1-3 Додатка ДС10 до декларації 0121-0123,0130) - рядок 18 Декларації - на 4 974 619,00 грн., а також значення рядків 19 та 21 Декларації за лютий 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно п. 209.1 ст. 209 Податкового кодексу України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Відповідно до п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, позитивна різниця між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначена:

за операціями із зерновими культурами товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД (далі - зернові культури) та технічними культурами товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД (далі - технічні культури), у розмірі 15 відс., спрямовується на спеціальні рахунки сільськогосподарських підприємств, а у розмірі 85 відс. - перераховується до державного бюджету;

за операціями з продукцією тваринництва товарних позицій 0102 і 0401 згідно з УКТ ЗЕД (далі - продукція тваринництва), у розмірі 80 відс. спрямовується на спеціальні рахунки сільськогосподарських підприємств, а у розмірі 20 відс. - до бюджету;

за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами, крім зернових і технічних культур та продукції тваринництва (далі - інші сільськогосподарські товари/послуги), в межах діяльності спеціального режиму оподаткування такий розподіл складає 50/50.

З метою забезпечення ведення окремого податкового обліку за видами операцій передбачається затвердження додатка до податкової декларації з ПДВ, в якому суб'єкти спеціального режиму оподаткування та платники - сільськогосподарські підприємства, які відповідають вимогам пункту 209.18 статті 209 Податкового кодексу України визначатимуть суми податкових зобов'язань, податкового кредиту, їх різницю, а також суму, що підлягає сплаті до бюджету, перерахуванню на спеціальний/ поточний рахунок платника або включенню до податкового кредиту наступного звітного періоду за окремими видами операцій.

Результати такого обліку зазначатимуться у податковій декларації з ПДВ, в якій відображаються операції в межах спеціального режиму оподаткування (0121 - 0123)/ діяльності, передбаченої пунктом 209.18 статті 209 ПКУ (0130), які переноситимуться з вказаного додатка. Тобто в декларації відображатиметься загальна сума за всіма видами діяльності, що підлягає:

- сплаті до бюджету;

- перерахуванню на спеціальний / поточний рахунок;

- включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 209.7 статті 209 Податкового кодексу України сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД.

Пунктом 209.19 ст. 209 Податкового кодексу України визначено, що з метою застосування пункту 209.2 і підпункту 209.15.1 пункту 209.15 цієї статті:

- зернові культури - зернові культури товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД;

- технічні культури - технічні культури товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД;

- продукція тваринництва - продукція товарних позицій 0102 і 0401 згідно з УКТ ЗЕД.

Для ведення податкового обліку за окремими видами сільськогосподарських операцій у складі податкової декларації з ПДВ із позначкою "0121" передбачено додаток 10 (ДС10). Додаток 10 (ДС10) містить три таблиці, призначені для розрахунку сум ПДВ, що підлягають сплаті до держбюджету і перерахуванню на спеціальний рахунок за операціями із:

- зерновими та технічними культурами (таблиця 1);

- продукцією тваринництва (таблиця 2);

- іншими сільськогосподарськими товарами, послугами (таблиця 3).

З матеріалів справи суд вбачає, що позивач є суб'єктом спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства, на якого поширюється дія норм ст. 209 Податкового кодексу України, та який відповідно до п. 209.13 ст. 209 Податкового кодексу подає до контролюючого органу спеціальну податкову декларацію сільськогосподарського підприємства - суб'єкта спеціального режиму оподаткування за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».

Як встановлено камеральною перевіркою, 22 лютого 2016 року позивачем було подано до Шосткинської ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2016 року. 17 березня 2016 року позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2016 року, згідно з Додатком ДС-10 до якої задекларовано від'ємне значення по операціях із зерновими та технічними культурами (Таблиця 1) у розмірі 272 781 грн. та від'ємне значення по операціях з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими та технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва), що підлягають сплаті до державного бюджету та перерахуванню на спеціальний рахунок (Таблиця 3) у розмірі 121 550 грн. 18 березня 2016 року позивач подає до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства) за січень 2016 року. В результаті проведення уточнення показників по операціях із зерновими та технічними культурами (Таблиця 1 Додатку ДС-10) від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту склало 721 605,00 грн., по операціях з продукцією тваринництва (Таблиця 2 Додатку ДС-10) - 5 247 400 грн. 24 березня 2016 року позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок звітний (податковий) період - березень 2016 року, звітний (податковий) період, що уточнюється - лютий 2016 року, в якому відкориговано податковий кредит і в Додатку ДС -10 до якого від'ємне значення по операціях із зерновими та технічними культурами (Таблиця 1) зменшено на 57 400 грн., відкориговано податковий кредит та зменшено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту по операціях з продукцією тваринництва (Таблиця 2). (а.с. 134 - 155).

Також перевіркою встановлено, що ПП Агрофірма «Журавка» у лютому 2016 року здійснено реалізацію сільськогосподарської продукції податкові зобов'язання за якою було відображено в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивачем отримано попередню оплату 02.02.2016 року за кукурудзу врожаю 2016 року на загальну суму 18000000,00 грн., в т. ч. ПДВ 3000000 від ТОВ «Управляюча компанія «Зерно України», податкова накладна № 4/2 від 02.02.2016 р. та попередню оплату за кукурудзу врожаю 2016 року 03.02.2016 року на загальну суму 17 640 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 2 940 000 грн. від ТОВ «Управляюча компанія «Зерно України», податкова накладна № 5/2 від 03.02.2016 р. (а.с.43 - 52)

Зазначена попередня оплата була здійснена відповідно до договору № П-200/1-ж від 20.01.2016 р. Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору найменування та асортимент визначається у специфікаціях та/або видаткових накладних. (а.с. 53 - 55)

Специфікацією № 1 від 20.01.2016 р. визначено обсяг поставки кукурудзи врожаю 2016 року у кількості 15 000т. вартість 52500000,00 грн. (а.с. 56).

В подальшому, відповідно до специфікації 1/1 від 22.02.2016 року було узгоджено зміни до асортименту та кількості поставки без зміни загальної вартості, а саме: узгоджено поставку кукурудзи у кількості 6102,85 т на загальну вартість 21 360 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3 560 000,00 грн. та молодняка ВРХ на відгодівлі кількістю 622800 кг, загальною вартість 31140000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5190 000, 00 грн. (а.с. 57)

Враховуючи зміну номенклатури 22.02.2016р., ПП Агрофірма «Журавка» було видано розрахунки коригування до податкових накладних, а саме:

- 01.03.2016 р. № 2/2 до податкової накладної № 5/2 від 03.02.2016 р. кукурудза врожаю 2016 р. (- ) 14 700 000.00 грн. без ПДВ. Молодняк ВРХ на відгодівлю (+) 14 700 000,00 грн. без ПДВ. (а.с. 58)

- 01.03.2016 р. № 1/2 до податкової накладної № 4/2 від 02.02.2016 р. кукурудза врожаю 2016 р. (- ) 11250000 грн. без ПДВ, Молодняк ВРХ на відгодівлю (+) 11250000,00 грн. без ПДВ. (а.с. 60)

Разом з тим, відповідач стверджує, що за змістом ст. 192 Податкового кодексу України постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2016 року податковим органом було проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Приватним підприємством Агрофірма «Журавка» за лютий 2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (п.п. 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

Згідно ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відповідно, податкове повідомлення-рішення про донарахування податкових зобов'язань з ПДВ може прийматися податковим органом лише за результатами такої перевірки та за наявності належних доказів, з обґрунтуванням заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Отже, нарахування занижень чи завищень, податку за наслідками проведення камеральної перевірки є можливим лише у разі виявлення помилок у звітності, поданій таким платником. В іншому ж випадку підставою для нарахувань щодо сплати податків та зборів є дані саме документальних перевірок.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, слід дійти висновку, що предметом дослідження камеральної перевірки можуть бути лише дані податкових декларацій (розрахунків) платника податків (та інші дані, визначені п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України), зокрема, - правильність відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або методологія проведення цих розрахунків.

При цьому, будь-які дослідження документів, які були підставою для таких розрахунків, при проведенні камеральної перевірки не проводяться.

У разі ж, якщо дослідженню підлягають документи по проведеним операціям, то така перевірка не може відноситись до категорії камеральної перевірки. За наявності підстав та для цілей з'ясування обставин формування відповідних показників податкової звітності на підставі іншої податкової інформації, ніж передбачені п.п.75.1.1 ПК України, у встановлених ПК України випадках (зокрема визначених у п. 78.1. ПК України), проводиться документальна перевірка з відповідним інформуванням платника податків про її проведення, що, у свою чергу, надає право останньому надавати пояснення та їх документальне підтвердження.

Разом з тим, з матеріалів справи суд вбачає, що під час проведення камеральної перевірки податковим органом було встановлене безпідставне зменшення сум податкових зобов'язань (усього) в розмірі 5 190 000 грн., що відбулося не в наслідок арифметичної чи методологічної помилки при заповненні податкової звітності. Відповідач помилково зробив висновок, щодо господарської діяльності (операцій) позивача, які призвели до застосування донарахувань грошового зобов'язання.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що у відповідача без проведення документальної перевірки щодо достовірності та повноти нарахування ПДВ, були відсутні підстави згідно акта камеральної перевірки приходити до висновку про порушення позивачем п.209.2, 209.15.1, п. 209.19 ст. 209 Податкового кодексу України та відповідно приймати спірне податкове повідомлення - рішення.

В даному випадку, як приходить до висновку колегія суддів, досліджуючи обставини формування позивачем спірних сум , відповідач вийшов за межі камеральної перевірки, тобто діяв протиправно.

Тобто, фактично податковим органом зроблені висновки щодо правильності формування сум бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2016 р. без дотримання передбаченої податковим законодавством процедури.

Порушення, які вважає встановленими відповідач, не стосуються безпосередньо арифметичного та методологічного заповнення декларації. Нарахування проведені у зв'язку з неприйняттям податковим органом конкретних господарських операцій з використанням пільг по сплаті податку. Встановлення таких порушень не можливо без проведення документальної перевірки, дослідження первинних документів.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що зазначені в акті камеральної перевірки дані є доказами, здобутими та використаними з порушенням закону, а отже, відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України, судом до уваги не беруться та, відповідно, оцінка їм не надається. При цьому акт камеральної перевірки не містять відомостей щодо наявності у податковій звітності позивача арифметичних або методологічних помилок.

В суді апеляційної інстанції, представник відповідача, на запитання суду зазначив, що для встановлення порушень їм було необхідно дослідити документи по проведеним операціям. З пояснень відповідача вбачається, що досліджувався зміст податкових накладних, на предмет суті проведених операцій . Крім того, колегія суддів зазначає, що не зважаючи на той факт, що розрахунки коригування щодо продукції тваринництва від 01.03.2016 року №2/2 та від 01.03.2016 року №1/2 було складено в березні 2016 року, податкові зобов'язання з попередньої оплати продукції тваринництва виникли саме в лютому 2016 року за датою попередньої оплати продукції від 22.02.2016 року. Дані коригування не були враховані Шосткінською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Сумській області Є, з посиланням на те, що звіт зданий не у лютому місяці, та відповідно перевіркою не охоплювався.

Не своєчасне подання розрахунку не є безумовною підставою проведення донарахувань з урахуванням того, що для об'єктивного встановлення дати виникнення відповідного податкового зобов'язання та відповідно фактичної суми податку, необхідно було дослідити первинні документи обліку. Помилки при заповненні податкової декларації, на які посилається ДПІ, не свідчать про безумовне заниження (завищення) податкових зобов'язань, хоча і вказують на можливість наявності занижень, що підлягає встановленню на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, які підлягають документальній перевірці.

Суд також звертає увагу на висновки Верховного суду України, викладені в постанові від 27.01.2015 р. по справі №21-425а14, згідно яких невиконання вимог ПК України при проведенні перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Враховуючи викладене, акт від 15.04.2016 року № 94/18-14-151/30903248 про результати камеральної перевірки даних не може бути підставою для прийняття податковим органом рішення щодо зменшення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є неправомірними та підлягають скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2016р. по справі № 818/828/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 16.05.2017 р.