Справа № 595/309/17-а
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 595/309/17-а

11 травня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І. , судді Ходачкевич Н.І. , судді Білоус І.О.
секретарі судового засідання Твердохліб Н.В.
за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Бахіра Р.Д.

представника відповідача Тернопільського обласного військового комісаріату Грищука Т.С.

представника відповідача Міністерства оборони України Боберського І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання розглянути питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання розглянути питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 23.02.2017 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та ухвалою від 06.03.2017 року передано справу за підсудністю на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду в порядку статті 22 КАС України.

Дана адміністративна справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 27.03.2017 року. Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 року адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 11.04.2017 року.

З врахуванням заяви про зміну (доповнення) позовних вимог від 11.04.2017 року позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене Протоколом комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20 травня 2016 року в частині направлення документів ОСОБА_1 на доопрацювання з поверненням їх до Тернопільського обласного військового комісаріату.

- зобов`язати Тернопільський обласний військовий комісаріат оформити та подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання про призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни 3-ї групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.05.2015 року та відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" має право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби на підставі Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

З метою отримання одноразової грошової допомоги позивач звернувся із заявою до Тернопільського обласного військового комісаріату. Однак, рішенням Міністерства оборони України, оформленим Протоколом комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20 травня 2016 року документи повернуті ОСОБА_1 на доопрацювання, оскільки відсутній документ, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), як це передбачено пунктом 11 вищезгаданого Порядку.

Разом з тим, ОСОБА_1 стверджує, що рішення військово-лікарської комісії Західного регіону Міністерства оборони України № 142 від 13.03.2014 року, яким встановлено, що отримані позивачем поранення пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, а також акт судово - медичного огляду, оформлений висновком спеціаліста № 317 від 06.03.2014 року свідчать про відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належними документами, що підтверджують причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва).

З огляду на викладене, позивач не погоджується з вказаним рішенням, що і стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та у заяві про зміну (доповнення) позовних вимог від 11.04.2017 року (а.с.42), просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову від 11.04.2017 року. (а.с.45-48) Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача - Міністерства оборони України в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов від 10.04.2017 року. (а.с.49) Стверджує, що при прийнятті оскаржуваного рішення, Міністерство оборони діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому не вбачає жодних підстав для задоволення адміністративного позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, оцінивши подані письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до військового квитка НОМЕР_2 , виданого Бучацьким районним військовим комісаріатом Тернопільської області 12.04.1985 року та довідки № 377 від 01.09.2015 року, виданої Бучацько - Монастириським об`єднаним військовим комісаріатом Тернопільської області, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах СРСР в складі військової частини п/п 51863, з 07.08.1985 року по 05.08.1987 року - в Республіці Афганістан, що також підтверджується архівною довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації № 8/П-36529 від 30.11.2016 року.(а.с.16)

Відповідно до висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_2 № 317 від 06.03.2014 року (а.с.13-14), складеного на підставі направлення № 155 від 05.03.2014 року військового комісара Бучацько - Монастириського об`єднаного районного військового комісаріату підполковника ОСОБА_3 та витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 142 від 13.03.2014 року (а.с.12), поранення ОСОБА_1 , 1967 року народження: "множинні вогнепальні осколкові поранення (контузія) голови, обох рук, передньої та задньої поверхні середньої третини лівої половини грудної клітки (1987р.) з наявністю зміцнілих шкірних рубців в місцях поранення: на правій половині чола в проекції надбрівної дуги 1 (один) довжиною 1,8см і шириною до 0,1см. На лівій половині чола в проекції надбрівної дуги 1 (один) довжиною 1,2 см. На тильній поверхні правої кисті 1 (один) довжиною 1,6см і шириною до 0,2см. На тильній поверхні нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті 1 (один) розмірами 1,7x0,6см. На передній поверхні правої половини грудної клітки, в проекції 4-го ребра 1 (один) розмірами 3,5х0,2-0,4см. На задній поверхні цієї ж половини грудної клітки, в проекції внутрішньої краю лопатки 1 (один) розмірами 1,1x0,1см.",- поранення, контузія, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

19.05.2014 року позивачу встановлена III група інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0329870 від 20.05.2014 року.(а.с.11)

Управлінням праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області ОСОБА_1 встановлено статус інваліда війни III групи та видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.05.2015 року.(а.с.7)

24 листопада 2015 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з письмовою заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, датованою 20.11.2015 року, додавши до неї відповідні документи згідно з п.11 Порядку.(а.с.58)

02.12.2015 року Тернопільський обласний військовий комісаріат направив Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги рядовому запасу ОСОБА_1 разом із заявою позивача та документами для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, при цьому вказавши, що командування вважає, що ОСОБА_1 , який звільнений з військової служби 05.08.1987 року, має право на отримання вказаної грошової допомоги у розмірі 150- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. (а.с.59)

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20.05.2016 року (а.с.60), Міністерством оборони України прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 на доопрацювання документів, оскільки відсутній документ, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення особою тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Листом від 01.06.2016 року № 10/2/4805 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача, що протоколом від 20.05.2016 року № 36 комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, дійшла висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 документів на доопрацювання, оскільки відсутній документ, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).(а.с.8)

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 2232-XII), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В силу частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 2011-XII), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 вказаного Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Підпунктом "б" пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.

Частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XII встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Пунктом 6 Порядку № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто, в даному випадку, саме з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби закріплене у статті 16 Закону № 2011-XII та в Порядку № 975.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2014 року позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 16 Закону № 2232-XII та Порядку № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності IІІ групи.

Вказана обставина підтверджена матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі.

Аналогічна правова позиція, також, висловлена в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі № 21-563а14, де визначено, що право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності.

Крім того, визначено, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року (справа №21-446а14) та від 21 квітня 2015 року (справа №21-135а15).

Згідно пункту 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Доводи відповідачів з приводу того, що ОСОБА_1 не надано документу, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки з вищезазначених досліджених у ході судового розгляду даної адміністративної справи медичних та інших документів не вбачається будь-яких даних, які б свідчили про вчинення позивачем злочину чи адміністративного правопорушення або вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Суд зазначає, що з метою отримання підтверджуючих документів про причини та обставини поранення позивач звернувся із запитом в Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації в м. Подольськ Московської області, Російська Федерація. У відповідь на запит ОСОБА_1 направлено архівну довідку від 30.11.2016 року № 8/П-36529 (а.с.16-17) про те, що книги обліку поранених військової частини польова пошта НОМЕР_3 , медичні документи госпіталів, які дислокувались на території Республіки Афганістан і Туркестанського Військового округу, на зберігання в Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації не надходили. Документи медичних санітарних частин, медичних пунктів та інших санітарних підрозділів мають нетривалий термін зберігання і в архів не здаються. Крім того, звернення позивача Центральним архівом Міністерства оборони Російської Федерації перенаправлено в м. Санкт - Петербург, де знаходиться філія архіву.(а.с.50) 25.04.2017 року позивачем самостійно направлено відповідний запит у філію Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації (військово-медичних документів) Західного військового округу в м. Санкт - Петербург, однак, відповіді з філії не надходило.(а.с.62) Зважаючи на те, що відповідний архів знаходиться на території іноземної держави та той факт, що з часу отримання позивачем поранення сплинув значний строк, ОСОБА_1 фактично позбавлений можливості надати будь-які додаткові відомості, які б свідчили про причини та обставини поранення, з об`єктивних підстав.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 317 від 06.03.2014 року та витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 142 від 13.03.2014 року вбачається, що позивач отримав поранення при виконанні обов`язків військової служби під час ведення бойових дій. Дані документи є належними доказами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 року у справі № 2-а-1626/12/1370, де вказано, що документами, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

У відповідності до пунктів 12-13 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

На виконання наказу Міністра оборони України від 12.04.2007 року № 168 "Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби" (далі - Наказ № 168) у Міністерстві оборони України створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.

У відповідності до пункту 2 Наказу № 168, голова комісії, зокрема, забезпечує підготовку пропозицій та подає їх Міністру оборони України для прийняття рішень про призначення грошової допомоги.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що в силу положень Наказу № 168, відповідну пропозицію для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги повинна надавати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.

За результатами розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення (позитивне або негативне).

Згідно пункту 15 Порядку № 975, рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Проте, матеріали справи свідчать, що Міністерство оборони України за наслідками розгляду документів позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідного рішення про виплату коштів або ж про відмову у виплаті коштів не приймало, а повернуло документи до Тернопільського обласного військового комісаріату, тобто фактично рішення прийнято не було.

Отже, оскільки відповідачем відповідне рішення за наслідками розгляду заяви позивача прийнято не було, належним способом захисту позивача, в даному випадку, має бути розгляд звернення, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Верховний Суд України в постановах від 18 березня 2014 року (справа № 21-11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) сформулював правову позицію у подібних правовідносинах, згідно з якою, підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте з цього питання. Оскільки відповідач відповідного рішення не приймав, то суд повинен зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Статтею 8 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина друга статті 71 КАС України).

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що в даному випадку встановлено порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене Протоколом комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20 травня 2016 року в частині направлення документів ОСОБА_1 на доопрацювання з поверненням їх до Тернопільського обласного військового комісаріату.

Зобов`язати Тернопільський обласний військовий комісаріат оформити та подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.