Справа № 803/454/17
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Справа № 803/454/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Масюк Г. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернулася в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 13.03.2017 року № , яким до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 17 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно притягнув позивача до відповідальності за збереження алкогольних напоїв у місцях не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання згідно рішення від 13.03.2017 року № , оскільки у позивача відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тому на неї не розповсюджуються положення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо обов'язкової реєстрації місць зберігання алкогольних напоїв.

У заяві від 10.05.2017 року позивач підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Представник відповідача у письмових запереченнях на адміністративний позовних вимог не визнав, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні перевірки, вважає, що оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій від 13.03.2017 року № винесене відповідно до вимог чинного законодавства, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

У клопотанні від 10.05.2017 року представник відповідача просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог статті 41 КАС України справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання технічним засобом.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 25.09.2006 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якої є - «Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах», з 2012 року є платником єдиного податку, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії НОМЕР_2, копією свідоцтва платника єдиного податку Серії НОМЕР_3.

14.09.2016 року на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 07.09.2016 року № 1073 та направлень на перевірку від 07.09.2016 року № 0000484 та № 0000483 посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів господарської одиниці - магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт від 14.09.2016 року, в якому зазначено, що позивачем порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме факт зберігання алкогольних напоїв в місцях зберігання, що не внесені до Єдиного реєстру місць зберігання. Опис алкогольних напоїв, які зберігалися в магазині для реалізації покупцям, наведено у Додатку № 1 до акта перевірки. Всього зберігалось у магазині алкогольних напоїв на суму 2180 грн. Накладні на алкогольні напої, зазначені у додатку № 1 до акта перевірки не пред'явлені.

13.03.2017 року на підставі акта перевірки від 14.09.2016 року (від 15.09.2016 року № 03/149/40-01/НОМЕР_1 - дата реєстрації акта перевірки) заступником начальника ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення № , згідно з яким до позивача відповідно до абзацу дванадцятого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Суб'єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі їх порушення, нести відповідальність передбачену Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до частин 36-38 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 року № 251 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 2.2 Порядку передбачено, що заява про внесення місця зберігання алкогольних напоїв або тютюнових виробів до Єдиного реєстру подається за формою згідно з додатком 2. До заяви додаються: документ, що підтверджує право користування цим приміщенням, та довідка про відповідність місця зберігання спирту установленим вимогам, видана Департаментом або його регіональними управліннями, - у разі реєстрації місця зберігання спирту; нотаріально посвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності, копія документа, що підтверджує право користування приміщенням (договір оренди, свідоцтво на право власності та інше).

Як передбачено абзацом 12 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов'язок щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв належить особі, яка в установленому порядку отримала ліцензію, за невиконання якого до порушника і застосовуються відповідні фінансові санкції.

З матеріалів справи вбачається, що в ході проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу було встановлено факт зберігання позивачем алкогольних напоїв в місцях зберігання, що не внесені до Єдиного реєстру місць зберігання.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем та представником відповідача, у ФОП ОСОБА_1 відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тому позивач не могла внести відомості про магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до Єдиного реєстру місць зберігання, оскільки до заяви про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного реєстру обов'язково додається нотаріально посвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності.

З наданих у судових засіданнях 24.04.2017 року та 04.05.2017 року пояснень позивача слідує, що виявлені в ході проведення перевірки алкогольні напої, які зазначені у Додатку №1 до акту перевірки, були придбані для власних потреб. При цьому, на момент проведення перевірки термін придатності до споживання вказаної продукції закінчився, однак перевіряючими дана обставина не встановлювалася. Також додатково пояснила, що за браком часу не утилізувала вчасно вищевказані алкогольні напої.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем вказані алкогольні напої придбавалися для подальшої реалізації, відповідачем суду не надано.

Таким чином, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що алкогольні напої були придбані позивачем для власних потреб, подальша реалізація яких не здійснювалась, при цьому, у позивача відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, вищезазначені обставини відповідачем не спростовані, відтак, на думку суду, у позивача відсутній обов'язок щодо внесення відомостей про місце чи приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не є суб'єктом правопорушення, передбаченого статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тому відсутні правові підстави для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 17 000,00 грн.

Згідно частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх, належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого рішення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДФС у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 13.03.2017 року № підлягає скасуванню.

Як передбачено частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем при зверненні до суду за подання даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн. згідно із квитанцією від 05.04.2017 року № 0.0.739369229.1, який відповідно до виписки був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому, згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу за подання даного адміністративного позову необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн. (тобто, 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Тобто, позивач сплатила судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, згідно із частиною першою статті 94 КАС України на користь позивача необхідно присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 640,00 грн. Решта суми сплаченого судового збору може бути повернута позивачеві у порядку, визначеному статтею 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 41, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДФС у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 13 березня 2017 року № .

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 15 травня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко