Справа № 804/6177/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 р. справа № 804/6177/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі судового засідання Іваненко Н.С.

за участі сторін :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ України про визнання незаконним та скасування рішення (висновку), визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення коштів, -

встановив:

21 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 14.12.2016 року (а.с. 84-87), просить визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.07.2016 року про невідповідність позивача займаній посаді начальника Криворізького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області, визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 253 о/с від 12.09.2016 р. про звільнення позивача з вказаної посади, поновити його на службі в поліції на відповідній посаді, а також стягнути з відповідача середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 21 924 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що оскаржуваний наказ було винесено відповідачем на підставі висновку Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про службову невідповідність. При цьому, позивач вважає, що атестування було проведено з грубим порушенням вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 р. № 1465. Як слідує з позовної заяви, атестаційна комісія під час атестування не зясовувала відповідність його критеріям, встановленим пунктом 16 Розділу ІV Інструкції про проведення атестування поліцейських, матеріали особової справи розглянула поверхнево та упереджено, внаслідок чого дійшла необґрунтованого висновку про службову невідповідність, зокрема, атестаційною комісією при прийнятті рішення не було враховано обовязкові критерії оцінювання, не було враховано професійні якості позивача, тривалий час роботи в органах внутрішніх справ, безпосередню участь в бойових діях під час проведення антитерористичної операції, отримані ним нагороди та статус учасника бойових дій, тощо. Крім того, позивач стверджує, що докази недостатності його кваліфікації, крім висновку атестаційної комісії, відсутні (а.с. 3-6, 84-87).

Позивач та представник позивача в судовому засіданні 27.02.2017 року позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові та уточненнях до нього.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення, в яких зазначив, що атестування поліцейських проводилось атестаційними комісіями органів поліції відповідно ч.1 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей та, зокрема, з метою визначення відповідності посадам, на які вони призначені, а також перспектив їхньої службової кар'єри. При цьому відповідач вказав, що основним завданням визначення відповідності колишніх працівників органів внутрішніх справ оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського є з'ясування під час проведення атестування рівня їх професійних якостей, мотивації особи, що спонукає до поведінки на досягнення цілей у службі, що в свою чергу передбачає встановлення рівня розвинутості у суб'єкта, що атестується, емоційного ставлення до професійної діяльності, вміння адаптувати свою поведінку відповідно до ситуацій, що виникають, вміння будувати процес спілкування, сформованості здібностей як мислення, уявлення, спостережливості, комунікативних умінь і широкого набору професійно значущих властивостей: емоційної стабільності, самоконтролю, щирості, доброти, наполегливості, тощо. З даною метою відповідачем у відповідності до наказу № 458 від 23.02.2016 р. призначено проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області та створено відповідні атестаційні комісії. Відповідно до Інструкції, атестування поліцейських проводиться у два етапи - тестування та співбесіда. Так, позивач пройшов тестування, однак не набрав прохідну кількість балів за професійним тестом (20 балів з 60). Також під час співбесіди досліджені атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» та інформацію з відкритих джерел, що є у вільному доступі в мережі Інтернет. Як стверджує представник відповідача в своїх запереченнях, під час співбесіди з членами атестаційної комісії останні зробили негативні висновки стосовно особи позивача у зв'язку з тим, що він вів себе зухвало, не назвав майже жодного наказу, з яким працює, мав неналежні показники службової діяльності та низький рівень теоретичних знань, показав низькі результати тестування. За результатами дослідження комісія дійшла висновку, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Викладене, як стверджує представник відповідача, свідчить про те, що атестування позивача було проведене атестаційною комісією у межах наданих повноважень та у спосіб, який передбачений наказом МВС України від 17.11.2015 р. №1465, та не призвело до порушення прав позивача, а тому його правомірно звільнено оскаржуваним наказом за пп.5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». До того ж, відповідач зазначив, що оскільки атестаційна комісія прийняла рішення про службову невідповідність та звільнення позивача зі служби, в силу вимог п.28 Інструкції, керівник відповідача мав зобовязання забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу, відтак дії відповідача цілком узгоджувались із приписами Інструкції та встановленим порядком проведення атестування поліцейських відповідно визначеної мети. Враховуючи, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу, який був виданий з дотриманням норм Закону України «Про Національну поліцію», був атестаційний лист ОСОБА_1 від 01.07.2016 року, представник відповідача вважає звільнення позивача правомірним та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с. 34-41).

Представник третьої особи в судовому засіданні 27.02.2017 року підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 у період з 14.11.1994 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1 о/с від 07.11.2015 р. відповідно до пунктів 9 та 12 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, ОСОБА_1 призначено з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції в порядку переатестування на посаду начальника Криворізького відділення поліції Криворізького відділу поліції (а.с. 42).

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від № 458 23.02.2016 р. прийнято рішення про проведення атестації поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та підпорядкованих підрозділів (а.с. 45).

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1716 від 24.06.2016 р. затверджено персональний склад атестаційних комісій для проведення атестації поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в тому числі атестаційної комісії № 1 (а.с. 46-49).

26.02.2016 року начальником Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5, як безпосереднім керівником, складено атестаційний лист на ОСОБА_1, в якому позивачу надано виключно позитивну характеристику та висновок: займаній посаді відповідає (а.с. 8).

В подальшому, при проходженні позивачем атестаційних процедур до атестаційного листа внесені відомості про результати тестування: 31 з 60 балів (загальні навички), 20 з 60 балів (професійні знання) (а.с. 9).

За результатами співбесіди з ОСОБА_4, що відбулась 01.07.2016 року, атестаційна комісія зазначила висновок: займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідпровідність (а.с. 9).

Згідно з протоколом засідання атестаційної комісії ОП№15.00006954.0033164 від 01.07.2016, за результатами розгляду матеріалів, проведеної з ОСОБА_4 співбесіди та обговорення голоси присутніх на засіданні членів атестаційної комісії № 1 ГУНП у Дніпропетровській області (8 осіб) розподілились порівну (4 «за» та 4 «проти»), та на підставі голосу Голови комісії («за») було прийнято рішення про те, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність (а.с. 62).

При цьому, вказаний висновок зроблено на підставі того, що позивач «…вів себе зухвало, не назвав майже жодного наказу, з яким працює, неналежні показники службової діяльності. Низький рівень теоретичних знань. Низькі результати тестування» (а.с. 62).

Не погоджуючись з висновками атестаційної комісії № 1 ГУ НП у Дніпропетровській області, позивач оскаржив її висновок (рішення) до апеляційної комісії Східного регіону № 5, однак, за результатом розгляду скарги, оформленим протоколом ОП№ 15.00028108.0033164 від 30.08.2016 р., її визнано такою, що не підлягає розгляду у звязку з тим, що скаржник не набрав 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності та навички (а.с. 66-67).

12.09.2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 253 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 12 вересня 2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) (а.с. 70).

Не погодившись з прийнятими рішеннями та звільненням зі служби в поліції, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить із наступного.

02 липня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VІІІ), який набрав чинності 07 листопада 2015 року.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження ними служби в Національній поліції України регулюються нормами Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», пунктами 8, 9, 12 розділу XI якого передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Атестування поліцейських передбачено ч. 1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому аналіз положень наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність, а тому відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV Інструкції) слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою.

Крім того, метою проведення атестації (для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність) є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Розділом ІV Інструкції №1465 визначено порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з п. 11 розділу IV Інструкції №1465, атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до п. 3 розділу IV Інструкції №1465, атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

За змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465, керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

З наведеного вбачається, що саме на безпосереднього керівника як особу, що може надати найбільш обєктивну оцінку і показникам роботи, і діловим та моральним якостям підлеглого, покладається обовязок та відповідальність з'ясувати відповідність викладених у атестаційному листі даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з чотирьох висновків, перелік яких є виключним: або про відповідність займаній посаді, або про відповідність посаді та необхідність підвищення, або про невідповідність цій посаді та переведення на нижчу посаду, або про невідповідність посаді та необхідність звільнення.

Тобто, висновок про невідповідність займаній посаді з подальшим звільненням це виключна, крайня міра, якщо безпосередній керівник має для такого висновку обґрунтовані підстави.

В даному випадку, безпосередній керівник ОСОБА_1 у своєму висновку зазначив про відповідність останнього займаній посаді (а.с. 9).

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції №1465, з метою визначення теоретичної та практичної підготовки, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції №1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції №1465, атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Зміст викладених положень Інструкції №1465 свідчить, що атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.

Інструкція №1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди Атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та всі інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, у їх сукупності; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також зясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

Згідно з пунктами 20-23 Інструкції, усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Зі змісту характеристики, викладеної в атестаційному листі ОСОБА_1 його безпосереднім керівником вбачається, що позивач за час служби в поліції та на займаній посаді начальника Криворізького відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області проявив себе з позитивної сторони, мав добрі показники в роботі та не притягався до дисциплінарної відповідальності (а.с. 61).

Позитивні показники роботи та належний професійний рівень підготовки підтверджено результатами службової діяльності, викладеними в Довідці щодо персональних результатів діяльності підполковника ОСОБА_1, начальника Криворізького відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області з 07.11.2015 по 01.05.2016 р. (а.с. 55-56).

На момент проведення атестації позивач не мав діючих дисциплінарних стягнень, що підтверджено відповідними інформаційними довідками від 09.03.2016 р., відповідно до яких, ОСОБА_4 за час роботи в органах внутрішніх справ з 14.11.1994 по 06.11.2015 заохочувався 14 разів, має державну нагороду орден ОСОБА_6, присвоєну Указом Президента України від 21.10.2014 р. № 817-2014 за участь в антитерористичній операції (а.с. 51-53).

Крім того, з довідки ГУНП в Дніпропетровській області від 24.10.2016 р. № 8/12-К-232 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно відряджався до зони проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей для виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» за наказами ГУМВС України в Дніпропетровській області від 11.07.2014 № 240о/с дск в період з 11 липня по 11 серпня 2014 року, від 17.11.2014 № 450 о/с дск в період з 19 листопада по 18 грудня 2014 року, від 16.04.2015 № 158 о/с дск в період з 16 квітня по 16 травня 2015 року (а.с. 91).

Всі ці відомості стосовно особи позивача не були взяті до уваги атестаційною комісією при розгляді питання щодо ОСОБА_1, та їм не було дано жодної оцінки.

Так, з протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що атестаційна комісія, всупереч вимог ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 16 розділу IV Інструкції №1465, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання ним своїх функціональних обовязків (посадових інструкцій), не досліджувала показники його службової діяльності, не враховувала наявність заохочень та відсутність дисциплінарних стягнень, тощо.

Натомість, висновок (рішення) атестаційної комісії є абсолютно немотивованим і не підтверджується жодними матеріалами чи доказами, відомості про те, в чому саме виявилась невідповідність позивача займаній посаді у висновку відсутні.

Вказані обставини не були встановленні і в судовому засіданні.

Атестаційна комісія також не обговорювала питань можливості переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією, чим порушила вимоги статті 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників». Протокол атестаційної комісії не містить мотивів, якими комісія керувалась під час прийняття такого рішення, зокрема, посилань на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про несумісність особи позивача посаді, яку він займає.

З протоколу від 01.07.2016 ОП№ 15.00006954.0033164 вбачається, що висновок про невідповідність позивача займаній посаді прийнято виключно за голосом Голови атестаційної комісії при рівному розподілі голосів «за» та «проти» (по 4 голоси членів комісії), що свідчить про неоднозначність результатів голосування. Крім того, мотивувальна частина прийнятого комісією рішення про невідповідність позивача займаній посаді зводиться до того, що останній вів себе зухвало, не назвав майже жодного наказу, з якими працює та показав низький рівень теоретичних знань (а.с. 62).

Натомість, з атестаційного листа та інших матеріалів, які були предметом дослідження атестаційної комісії слідує, що позивач характеризується виключно позитивно, залучався до проведення антитерористичної операції, є учасником бойових дій, був нагороджений, мав численні заохочення в роботі, безпосередній керівник позивача вважає його таким, що відповідає займаній посаді.

Вказані матеріали не дають підстав для висновку, що позивач має незадовільні показники з критеріїв, визначених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, а саме, що позивач неналежним чином виконує свої посадові обовязки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей, незадовільну фізичну підготовку.

Стосовно посилань відповідача на незадовільні результати тестування як на обставину, що свідчить про службову невідповідність позивача, суд звертає увагу на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що за наслідками тестування позивач отримав 31 бал з тесту на загальні здібності та навички, та 20 балів з тесту на знання законодавчої бази (а.с. 9). При цьому, згідно п. 10 Розділу ІV Інструкції №1465, мінімальний бал за кожен тест складає 25 балів.

Втім, згідно положень Інструкції №1465, результати тестування обовязково враховуються Атестаційною комісією, однак вони не є самостійною підставою для прийняття рішення про невідповідність займаній посаді, за законом не мають вирішального значення та мають оцінюватись лише разом з іншими матеріалами, поданими до атестування, у їх сукупності.

В порушення вимог пунктів 8, 9, 10, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції № 1465, у рішеннях атестаційної комісії не вказано, з яких підстав членами атестаційної комісії не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, а також результати його тестування на загальні здібності і навички.

Суд також вважає необхідним зазначити, що процедура проведення співбесіди, як етапу атестування, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, і керівники органів поліції, які реалізовують її результати, і суд, перевіряючи законність проведеного атестування, мали можливість розуміти фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В даному випадку, цей критерій при прийнятті Атестаційною комісією № 1 оскаржуваного рішення стосовно ОСОБА_1 не було дотримано.

У той же час, досліджені судом матеріали, що були на розгляді атестаційної комісії, характеризують позивача виключно з позитивного боку, свідчать про його належний професійний рівень.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що висновок атестаційної комісії про те, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, не підтверджений належними доказами, передбаченими Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських.

Також, суд зазначає про відсутність втручання у дискреційні повноваження атестаційної комісії, як колегіального органу, оскільки у даному випадку спір виник між позивачем, як службовцем, та Національною поліцією, як роботодавцем, оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності. Наявність у відповідача статусу суб'єкта владних повноважень не має вирішального значення при розгляді спору з приводу прийняття, проходження та звільнення з публічної служби. Крім того, суд не визначився про обов'язок відповідача прийняти певне рішення (висновок), а в межах своєї компетенції, встановленої приписами ч. 3 ст. 2 КАС України, обґрунтовано зазначає про те, що оскаржуване рішення (висновок) відповідача не відповідає критеріям зазначеної норми права.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про недоведення відповідачем того, що атестаційна комісія, відповідно до вимог ст. 57 Закону №580 та п. 16 розділу IV Інструкції, провела глибоке і всебічне вивчення документів особової справи позивача, проаналізувала в сукупності повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показники його службової діяльності, рівень теоретичних знань та професійних якостей, враховувала наявність заохочень та відсутність дисциплінарних стягнень, тощо, та навіть не розглядала можливість переведення позивача на іншу посаду чи роботу, що відповідала б його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

У звязку з чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.07.2016 р. про невідповідність позивача займаній посаді, та, відповідно, наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 253 о/с від 12.09.2016 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Криворізького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області через службову невідповідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що судом встановлено, що позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме на посаді начальника Криворізького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Стосовно вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд звертає увагу на таке.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2); поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.07.2016 р. про невідповідність займаній посаді.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 253 о/с від 12.09.2016 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Криворізького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області через службову невідповідність.

Поновити ОСОБА_1 на вказаній посаді з 12.09.2016 року.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 12.09.2016 року по день фактичного поновлення на посаді, але не більше ніж за один рік.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, та виплати середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 03.03.2017 р.

Суддя ОСОБА_7