Справа № 820/1169/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 р.Справа № 820/1169/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Будівельник" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. по справі № 820/1169/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Будівельник"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Будівельник" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати рішення Головного управління ДФС у Харківській області, а саме: податкові повідомлення-рішення № від 03.03.2017, № від 03.03.2017, №002001304 від 03.03.2017, № від 03.03.2017, № від 03.03.2017 протиправними та скасувати їх.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017 року позовну заяву публічного акціонерного товариства "Будівельник" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - залишено без руху. Надано позивачу термін до 03.04.2017 для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 21449,38 грн.

Публічне акціонерне товариство "Будівельник" не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, щоЗалишаючи позовну заяву без руху Харювський окружний адмш1стративний суд виходив з того, що gозивачем оскаржуються податкові повідомлення рішення на загальну суму 1 429 958, 82 грн., у зв'язку з чим судовий 3бip складає 21449,38 грн. (1 429 958,82 грн. х15%=21 449, 38 грн). Позивач не погоджується з такою помилковою думкою суду виходячи з наступного. Позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогою про скасування таких податкових повщомлень-рішень:

- Податкове повщомлення-рішення від "03" березня 2017 року № відповідно до якого встановлено порушення пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПКУ, статті 4 ЗАКОНУ УКРАЇНИ «ПРО БУХГАЛТЕРСЬКИЙ ОБЛІК ТА ФІНАНСОВУ ЗВІТНІСТЬ В УКРАЇНІ» №996-Х1У від 16.07.1999, МСБО 18 «Дохід» та зменшено суму від'ємного значения об'єкта оподаткування податком на прибуток у poзмірі : 1 205 666,00 грн.

- Податкове повщомлення-рішення від «03» березня 2017 року № відповідно до якого встановлено порушення пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПКУ, стати 4 ЗАКОНУ УКРАЇНИ «ПРО БУХГАЛТЕРСЬКИЙ ОБЛІК ТА ФІНАНСОВУ ЗВІТНІСТЬ В УКРАЇНІ» №996-Х1У від 16.07.1999, МСБО 18 «Дохід» у зв'язку з чим збшьшено суму грошового зобов'язання за платежем ПОДАТОК на ПРИБУТОК ПРИВАТНИХ ПІДПРИЄМСТВ, 11021000 на загальну суму двісті двадцять три тисячі шістсот тридцять сім гривень 50 копійок.

- Податкове повідомлення-рішення від «03» березня 2017 року № відповідно до якого встановлено порушення абз. 1 пункту 119.2 статті 119, пункту 176.2 (б) статті 176 ПКУ та на підставі пупункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 i пункту 119.2 статті 119 ПКУ застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумi п'ятсот десять гривень 00 копійок.

- Податкове повідомлення-рішення від «03» березня 2017 року № відповщно до якого встановлено порушення пупункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, ПКУ у зв'язку з чим визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних ociб, пені у розмірі тридцять сім гривень 82 копійки.

- Податкове повідомлення-рішення від "03" березня 2017 року № відповідно до якого встановлено порушення пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198 і зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість та згідно з пунктом 123.1 статтею 123 розділом 2 ПКУ, та визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 108,00 грн.

Зазначає, що рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" встановлено, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав. Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою. Суд першої інстанції визначаючі суму до сплати судового збору не врахував, що податкове повідомлення-рішення від «03» березня 2017 року № не є вимогою майнового характеру у зв'язку з тим, що відповідно до зазначеного податкового рішення повідомлення було лише зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 205 666,00 грн. а не визначено суму грошового зобов'язання. Таким чином, з урахуванням викладеного, судовий збір що підлягає сплаті за вимоги, які викладені у позові складає:

- за вимогу немайнового характеру (податкове повідомлення-рішення від «03» березня 2017 року №) відповідно до п. 3.1.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб -1600,00 грн.

- за вимогами майнового характеру на загальну суму 224 293,32 грн (за податкове повідомлення-рішення від «03» березня 2017 року № у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПОДАТОК на ПРИБУТОК ПРИВАТНИХ ПІДПРИЄМСТВ, 11021000 на загальну суму 223 637,50, за податкове повідомлення-рішення від «03» березня 2017 року №) у зв'язку з чим, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн; за податкове повідомлення-рішення від «03» березня 2017 року №) у зв'язку з чим визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 37,82 грн; податкове повідомлення-рішення від "03" березня 2017 року № ) у зв'язку з чим, визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 108,00 грн.) відповідно до п. 3.1.1. ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: 224 293,32грн х 1,5% = 3364,39 грн. А усього: 1600+3364,39 = 4964,39 грн. За таких обставин, вважаємо, що суд при винесені оскаржуваної ухвали невірно визначився з розрахунком суми, що підлягає сплати у якості судового збору. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 108, 185,195, 199, 204 КАС України, просять ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017 р. про залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Будівельник» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області без руху скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з ч.2 ст.87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

За приписами пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, а за подання цим суб'єктом позову немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд зазначає, що при визначенні характеру адміністративного позову як майнового судам необхідно враховувати таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративним позовом майнового характеру є вимога щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вимога про скасування податкового повідомлення рішення яким було зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток є вимогою майнового характеру з огляду на те, що прийняття такого рішення податковим органом безпосередньо не впливає на майновий стан декларанта.

За наслідками такого рішення у платника не обов'язково з'являться додаткові майнові зобов'язання, чи він буде нести майнові витрати.

Тобто, при обчисленні суми судового збору, судом першої інстанції не вірно визначено характер позовних вимог у даній адміністративній справі.

Оскільки суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення адміністративного позову без руху, допустив порушення норм процесуального права, є підстави для скасування оскарженої ухвали.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Будівельник" задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2017р. по справі № 820/1169/17 скасувати.

Справу направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, силу ч. 2 ст. 211 КАС України оскарженню не підлягає. .

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 15.05.2017 р.