Справа № 800/177/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

05 травня 2017 року м. Київ справа № 800/177/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Олендер І.Я., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання рішень Вищої ради правосуддя від 23 березня 2017 року № 596/0/15-17 та від 13 квітня 2017 року № 823/0/15-17 протиправними та їх скасування, зміну формулювання підстав звільнення,

в с т а н о в и в:

3 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, з позовом до Вищої ради правосуддя про визнання рішень Вищої ради правосуддя від 23 березня 2017 року № 596/0/15-17 та від 13 квітня 2017 року № 823/0/15-17 протиправними та їх скасування, зміну формулювання підстав звільнення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту четвертого частини 2 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів передбачені статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною першою якої правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; актів Вищої ради правосуддя; дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя; рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 171-1 цього Кодексу позовна заява підсудна Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції.

Ознайомившись з матеріалами поданої позовної заяви суддя вважає, що така не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заявником до адміністративного позову не додано квитанцію про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору мотивуючи це скрутним матеріальним становищем через не отримання пенсійних виплат та заробітної плати, відсутність інших джерел доходу через вік та хворобу.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, доказів які б доводили обставини на які посилається позивач (неотримання пенсії, заробітної плати, відсутність інших джерел доходів суду не надано), крім того долучена до матеріалів адміністративного позову виписка з історії хвороби не може братись до уваги, оскільки видана установою, яка в ЄДРПО України не зареєстрована.

Зі змісту клопотання та долучених до нього матеріалів не вбачається, що наведені у клопотанні підстави є достатніми для його задоволення.

Таким чином, позивач має надати Вищому адміністративному суду України квитанцію про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» визначено, що сума судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який поданий фізичною особою, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн. 00 коп).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень в розрахунку на одну особу.

За правилами частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 18, 20, 106, 107, 108, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк до 30 травня 2017 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Повідомити ОСОБА_1, що в разі не усунення недоліків, позовна заява буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених пунктом 4 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Олендер І.Я.