Справа № 287/9/17-а
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/9/17-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у м.Житомирі ДПП лейтенанта поліції Постовенського Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати постанову інспектора роти №4 БУПП у м.Житомирі ДПП лейтенанта поліції Постовенського І.О. про накладення адміністративного стягнення на нього по ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255,00 грн. незаконною, скасувати її та провадження у справі закрити.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що постанова є не законною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, так як, працівником поліції не було встановлено факту адміністративного правопорушення в протокольній формі, тобто не було складено протокол про адміністративне правопорушення що є порушенням ст.ст. 251,258 КУпАП. Фактично склад адміністративного правопорушення не було зафіксовано належним чином, а тому адміністративне стягнення відсутнє. Крім того, працівником поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на місці зупинки, що є порушенням ст..276 КУпАП та рішення КСУ №5-рп/20115 від 26.05.2015 року.

Позивач надав до суду письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заперечення в якому просить в задоволені позовних вимог відмовити за безпідставністю та просить розглядати справу без його участі.

Так відповідно до ст.41 КАС України слідує, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 22.01.2017 року відносно позивача відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №145817 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої, позивач 22.01.2017 року, о 09:28 год. в АДРЕСА_1, Житомирської області здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», чим порушив п.15.9 «е» ПДР України, у зв'язку з чим було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розміри 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно п.п. 15.9 «е» ПДР України, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, котра відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд вважає, що складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП є необов'язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Як вбачається з переглянутого диску з відеофіксацією події, долученого до матеріалів справи відповідачем, позивач дійсно здійснив зупинку свого транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів та пив на вулиці каву. Вказане свідчить про наявність в його діях порушення правил дорожнього руху та складу адміністративного правопорушення, та спростовує доводи позивача про відсутність в його діях порушення правил дорожнього руху.

З переглянутого відеоматеріалу судом також встановлено, що патрульна поліція повідомила ОСОБА_1 про порушення ПДР України зупинки, про розгляд справи, а також про процесуальні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про право на захист та право подавати письмові пояснення.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, судом здобуто не було, а ті обставини, з яких останній просить скасувати постанову, на думку суду, наведені з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставинах, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 145817 від 22.01.2017 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись вимогами: п.15.9 ПДР України, ч.1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 8-11, 71, 122, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у м.Житомирі ДПП лейтенанта поліції Постовенського Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В.В. Волощук