Справа № 343/533/17
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/533/17
Провадження №: 2-а/0343/99/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої суддi - Монташевич С. М.,

секретаря - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП № 3 Перечинського ВП сержанта поліції Шкрібо Миколи Васильовича про оскарження (скасування) постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову БР № 379935 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньоого руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 12.03.2017 р.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 березня 2017 року близько 13.00 годин, керуючи транспортним засобом "Opel Vectra", н.з. НОМЕР_1, він рухався з с. Тур'я Пасіка у напрямку міста Ужгород. Між населеними пунктами с. Раково та с.Тур'я Ремета Закарпатської області здійснив зупинку на вимогу працівника поліції. Перевіривши документи, останній вказав, що він між населеними пунктами керує автомобілем без увімкнених ближніх фар. Після чого, незважаючи на його заперечення та побажання записати свідків, відповідачем було винесено оскаржувану ним постанову, яку він вважає незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Постановою БР № 379935 від 12.03.2017р., яку він отримав поштою 20.03.2017р., на нього накладене адміністртивне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122-1 КУпАП. Відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу, - ближнє світло фар. Виїхавши із с. Тур'я Пасіка Закарпатської області, ним одразу було ввімкнено ближнє світло фар та з дотриманням всіх правил дорожнього руху він рухався в напрямку м. Ужгород, очевидцями чого були його дружина та сім'я Лук'янчук, які перебували з ним в автомобілі. Однак, відповідач не зважав на його заперечення, не вказав доказів вчинення ним правопорушення, а взяв документи та попрямував до службового автомобіля, де замість протоколу одразу почав складати постанову. Поліцейський виніс постанову та притягнув його до відповідальності за ч. 2 ст. 122-1 КУпАП, яку ще 24.09.2008 року виключено на підставі Закону №586-VI, що беззаперечно вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на вищевикладене, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що оскільки він на місці зупинки хотів написати пояснення, тому поліцейський відмовився йому вручити постанову, зазначивши, що нічого писати не можна, тому постанову він направить поштою. Жодних рапортів на місці не складалося і з постановою йому також для ознайомлення не було направлено, тому відповідач безпідставно посилається, як на доказ, на нікому невідомий рапорт. Його заперечення на місці не зафіксовані, свідки не опитані, а інших доказів вчинення ним адміністративного правопорушення не має.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки не повідомив, заперечень та матеріалів, що були ним взяті до уваги при прийнятті рішення, не надав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать його розписки (а.с. 19, 23). Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 379935 від 12 березня 2017 року, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-1 КУпАП, зокрема за те, що він 12 березня 2017 р. близько 13.00 год. між населеними пунктами с. Тур'я Пасіка та с. Раково керував транспортним засобом "Opel Vectra", н.з. НОМЕР_1, не маючи увімкнене ближнє світло фар або денних ходових (а.с. 3).

Як пояснив в судовому засіданні позивач, 12 березня 2017 року, він дійсно керував автомобілем "Opel Vectra", прямуючи з с. Тур'я Пасіка у напрямку міста Ужгород, однак ближнє світло фар поза населеними пунктами на автомобілі було включено.

В порушення п. 2.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, до матеріалів адміністративної справи не долучено жодних доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Крім того, в оскаржуваній постанові не вказано, які саме норми Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_2, натомість міститься посилання на норму ч.2 ст.122-1 КУпАП, яка 24.09.2008 року виключена на підставі Закону №586-VI.

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, однак, його небажання надавати докази в судовому засіданні дало суду право вирішити справу, обмежившись доказами наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 4 ст. 128 КАС України.

Також, як на підтвердження своїх позовних вимог, позивач вказує на те, що поліцейським, не зважаючи на його заперечення, не було складено протол про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог законодавства. З приводу вказаного суд зазначає, що статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2).

Тобто нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, складання протоколу про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху не є обов'язковим. В той же час, відсутність протоколу, в якому зафіксовано обставини скоєння правопорушення, позбавили відповідача належного та допустимого доказу наявності правопорушення. Також відсутній відеозапис події.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо доведення правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає в суду обґрунтованого сумніву.

Виходячи з наведеного, дії сержанта поліції СРПП №3 Перечинського ВП Шкрібо М.В. при складенні 12 березня 2017 року постанови серії БР № 379935 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в розмірі 425,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-1 КУпАП, слід визнати незаконними, а вказану постанову скасувати, задовольнивши позов повністю.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 70, 71, 86 КАС України, п. 2.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, керуючись ст.ст. 159-163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського СРПП № 3 Перечинського ВП сержанта поліції Шкрібо Миколи Васильовича про оскарження (скасування) постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії поліцейського СРПП № 3 Перечинського ВП сержанта поліції Шкрібо Миколи Васильовича при складенні 12 березня 2017 року постанови серії БР № 379935 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в розмірі 425,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 122-1 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БР № 379935, складену 12 березня 2017 року поліцейським СРПП № 3 Перечинського ВП сержантом поліції Шкрібо Миколою Васильовичем, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122-1 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя:

Повний зміст постанови складено 15.05.2017р.