Справа № 607/8932/16а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/2895/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сапіги В.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 лютого 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

16.08.2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату їй пенсії за вислугу років з 29.12.2015 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог за період з 29.12.2015 року по 15.02.2016 року залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем подано позов з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, ним не подано заяву про поновлення строку звернення до суду та не надано доказів поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, постановленою з неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального права, позивач оскаржила її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 лютого 2017 року та повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що згідно даних у Протоколі №15 засідання комісії управління ПФУ у місті Тернополі для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_2 звернулася із заявою 29.12.2015 року, а розглянута дана заява 24 березня 2016 року, тобто про порушення своїх прав позивач дізналась лише після розгляду комісією своєї заяви та оголошення їй відмови у призначенні пенсії. У разі, коли б комісія прийняла рішення про задоволення заяви ОСОБА_1, пенсія була б призначена останній з моменту звернення до ПФУ, тобто з 29.12.2015 року. Таким чином, початок строку звернення до суду слід рахувати з 24.03.2017 року, закінчення якого до 24.10.2017 року. Оскільки ОСОБА_1 звернулась в суд 15.08.2017 року, отже строк звернення до суду не пропущений.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано позов з пропущенням строку звернення до адміністративного суду і ним не подано заяву про поновлення строку звернення до суду та не надано доказів поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду. Судом не знайдено підстав для поновлення строку звернення до суду, який позивачем пропущено без поважних причин, в зв'язку з чим, відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов залишено без розгляду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Згідно позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату їй пенсії за вислугу років з 29.12.2015 року.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем позовну заяву подано до суду 16.08.2016 року, тобто після закінчення строків, встановлених ст. 99 КАС України.

А згідно вимог ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не подано заяву про поновлення строку звернення до суду та не надано доказів поважності пропуску строку звернення до суду з вищевказаним позовом, у зв'язку з чим відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов в частині вимог за період за період з 29.12.2015 року по 15.02.2016 року правомірно залишено без розгляду.

За таких обставин суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням норм процесуального права, в зв'язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви в частині вимог без розгляду - без змін.

Згідно п.1 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 лютого 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №607/8932/16-а за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді В. П. Сапіга
Р. Б. Хобор

Повний текст судового рішення виготовлено 16.05.2017 року.