Справа № 817/391/16
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"16" травня 2017 р. Справа № 817/391/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної поліції України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2 про визнання дій та рішення протиправними, скасування наказу, поновлення на роботі та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Національної поліції України про визнання протиправним рішення відповідача в частині включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; визнання дій відповідача протиправними щодо проведення атестування позивача; визнання протиправними та скасування рішення атестаційної комісії від 29.01.2016 щодо невідповідності ОСОБА_3 займаній посаді та рішення апеляційної атестаційної комісії від 12.02.2016 щодо відхилення скарги позивача; визнання протиправним та скасування наказу від 18.02.2016 №110о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3; поновлення позивача на службі в поліції на посаді начальника управління внутрішньої безпеки у Волинській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України; зобов'язати нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.02.2016 по день поновлення на посаді.

Ухвалою суду до справи залучено в якості відповідачів Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, Центральну атестаційну комісію №2, Центральну апеляційну атестаційну комісію Національної поліції.

Рівненський окружний адміністративний суд Рівненської області постановою від 17.11.2016 позов задовольнив частково.

Визнав дії Національної поліції України щодо проведення атестування ОСОБА_3 протиправними.

Визнав протиправним та скасував рішення Центральної атестаційної комісії № 2 Національної поліції України від 29.01.2016 про те, що ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнав протиправним і скасував наказ Національної поліції України від 18.02.2016 № 110 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність.

Поновив ОСОБА_3 на посаді начальника управління внутрішньої безпеки у Волинській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 25 лютого 2016 року.

Стягнув з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25.02.2016 по 17.11.2016 включно в розмірі 98523 грн. 00 коп. (сума вказана без урахування сплати податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати її працівнику).

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника управління внутрішньої безпеки у Волинській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 25 лютого 2016 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 11439 грн. 00 коп. звернув до негайного виконання.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач - Національна поліція України подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначив, що Національна поліція України рішення про атестування позивача не проводила, оскільки ДВБ НПУ не є структурним підрозділом центрального апарату Національної поліції. Атестування позивача проведено відповідно до наказу НПУ України №210 о/с від 20.11.2015 року. Вважає, що позивача на законних підставах звільнено зі служби в поліції через службову невідповідність оскільки згідно з висновком атестаційної комісії та апеляційної атестаційної комісії, які прийнято більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційних комісій, останній займаній посаді не відповідає. Крім того, позивач не набрав необхідної кількості балів. Наказ про звільнення узгоджується з вимогами законодавства, прийнятий відповідно до обставин справи, тому є правомірним. Суд першої інстанції не врахував зазначених вище обставин та ухвалив незаконне рішення.

Інші відповідачі по справі: Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, Центральна атестаційна комісія №2, Центральна апеляційна атестаційна комісія Національної поліції та позивач судове рішення не оскаржували.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

Суд встановив, що наказом Національної поліції України від 07.11.2015 №13 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та згідно з наказом Національної поліції від 06.11.2015 №13 «Про затвердження тимчасового штату Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції» ОСОБА_3, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування та встановленням посадового окладу згідно штатного розпису, із 07 листопада 2015 року, призначено начальником управління внутрішньої безпеки у Волинській області, присвоєно йому спеціальне звання полковника поліції. Підставою для прийняття наказу зазначено заяву ОСОБА_3 від 07.11.2015 (а. с. 132).

Наказом Національної поліції України від 20.11.2015 №210 о/с на підставі статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 №1465 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890) запроваджено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів, створено центральну атестаційну комісію, затверджено її склад та призначено розпочати засідання з 20 листопада 2015 року. Керівникам структурних підрозділів апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів наказано скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню, атестаційні листи щодо них, документи щодо проходження ними служби та забезпечити прибуття поліцейських на засідання атестаційної комісії в разі необхідності (а.с.134).

Наказом Національної поліції України від 28.12.2015 №217 було продовжено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів до 30 січня 2016 року. Наказом Національної поліції України від 02.12.2015 №134 створено Центральну атестаційну комісію №2, визначено її персональний склад. Наказами Національної поліції України від 22.12.2015 №195 та від 28.12.2015 №216 внесено зміни до персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України. Відповідно до наказу Національної поліції України від 18.12.2015 №179 створено Центральну апеляційну атестаційну комісію №1. Наказами НПУ від 14.01.2016 № 29 та від 18.01.2016 № 39 затверджено її персональний склад і внесено зміни до персонального складу (а.с.166-172).

29.01.2016 Центральною атестаційною комісією №2 Національної поліції України за результатами атестування ОСОБА_3 прийнято рішення про те, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Мотиви прийняття такого рішення у висновку не зазначено (а.с.139).

12.02.2016 Центральною апеляційною атестаційною комісією розглянуто апеляційну скаргу на рішення Центральної атестаційної комісії №2 та прийнято протокольне рішення про відхилення скарги.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 18.02.2016 № 110 о/с «По особовому складу» полковника поліції ОСОБА_3, начальника внутрішньої безпеки у Волинській області Департаменту внутрішньої безпеки, звільнено зі служби в поліції за підпунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 з 24 лютого 2016 року (а.с.16).

Не погоджуючись з висновками атестаційних комісій щодо службової невідповідності та наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» №580 від 02.07.2015 року (далі - Закон №580), який набув чинності 07.11.2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення Національної поліції України»№641 від 02.09.2015 року утворено Національної поліцію України.

Відповідно до статті 1 Закону №580 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки. Цим Законом визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з пунктом 9 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Частиною 1 статті 48 Закону №580 визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до статті 47 цього Закону призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Статтею 58 Закону №580 визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Суд встановив, що позивач, який з жовтня 2012 року по листопад 2015 року перебував на службі в органах внутрішніх справ, а саме на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки у Волинській області, був прийнятий на службу в поліцію на постійній основі, за його згодою.

Тобто, останній прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІІІ шляхом видання наказу про призначення за його згодою, з чого слідує, що питання про його відповідність вимогам до поліцейських було вирішено у момент видання наказу про прийняття на службу.

Зі змісту наказу про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції від 18.02.2016 року вбачається, що підставою для його прийняття слугував атестаційний лист від 29.01.2016 року.

Мету та підстави атестування поліцейських визначено у статті 57 Закону №580.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону №580 атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень частини другої статті 57 Закону №580 слідує, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду. Крім того, атестування поліцейського проводиться в разі вирішення питання щодо звільнення поліцейського через службову невідповідність.

Поряд із Законом №580, правові та організаційні засади процедури оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня (атестації) врегульовано Законом України «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 року № 4312-VI.

Відповідно до частини 1 статті 12 даного Закону атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин 1 та 3 статті 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників» передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

Наведені у частині 2 статті 57 Закону №580 підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як-то неналежне виконання службових обов'язків, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11.03.2014 року у справі №21-13а14, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно такі підстави повинні бути визначені відносно конкретного поліцейського.

Відповідно до п.2 висновків Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладених Постанові від 29.09.2016 №11 «Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації» положення частини другої статті 57 Закону необхідно розуміти таким чином, що закріплений у ній перелік підстав атестування поліцейських є вичерпним. Положення частини четвертої статті 57 Закону про те, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами, у взаємозв'язку з положенням частини другої статті 57 Закону необхідно розуміти таким чином, що у відповідному наказі керівника органу поліції щодо заходів із підготовки та проведення атестування повинно бути зазначено: ім'я поліцейського (перелік імен поліцейських), які підлягають атестуванню; необхідність та підстава атестування щодо кожного поліцейського, який включений до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, атестування працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України «Про професійний розвиток працівників» та Закону №580.

Відтак до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою ст. 57 Закону № 580-VIII.

Суд 1-ї інстанції правильно встановив, що наказ Національної поліції України від 20.11.2015 №210 о/с, яким запроваджено атестування поліцейських він не містить посилань на підстави для атестування позивача, встановлені частиною 2 статті 57 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідач не зазначив жодних обставин та не надав жодних належних і допустимих доказів щодо їх наявності для атестування позивача, тобто наявності відповідних передумов для призначення атестування з цих підстав (просування по службі, неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби).

Також суд встановив, що підставою проведення атестування ОСОБА_3 не було призначення його на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду. Також не було обставин, які б свідчили про невідповідність позивача займаній посаді, зокрема, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на її проведення.

Таким чином, всі наступні дії щодо позивача - проведення атестування, прийняття рішення атестаційною комісією, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи апелянта щодо того, що позивач вживав активні дії щодо проходження такого атестування, так як зареєструвався для його проходження, надав особисту згоду, є безпідставними, оскільки зі змісту Наказу №210о/с атестуванню підлягали всі поліцейські апарату Національної поліції та її міжрегіональних територіальних органів. Виконання позивачем як поліцейським вимог даного наказу не є свідченням правомірності проведення його атестування при відсутності на це встановлених Законом підстав.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними дій Національної поліції України щодо проведення атестації ОСОБА_3.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №2 від 29.01.2016 щодо невідповідності ОСОБА_3 займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч.5 ст.57 Закону №580 порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Так, відповідно до вказаної статті та з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 року №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за №1445/27890, затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських (далі - Інструкція).

В силу вимог пунктів 4 та 5 Розділу 1 Інструкції рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. Тому, саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями. Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

З матеріалів справи слідує, що 29.01.2016 року позивач проходив атестування Центральною атестаційною комісією №2.

Відповідно до атестаційного листа полковника поліції ОСОБА_3 (а.с.137-138) за результатами атестування позивач на тестуванні на загальні навички отримав 23 бали із 60 можливих та по професійному тестуванні - 38 балів з 60 можливих.

За рішенням атестаційної комісії, як визначено у п.12 розділу IV Інструкції, поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Пунктом 15 розділу IV Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Інструкція не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що при атестуванні поліцейського повинні повно і всебічно враховуватись усі його ділові, професійні, особисті якості, освітній та кваліфікаційний рівні, а також можливість перебування поліцейського на службі в поліції.

Згідно з пунктами 20-23 цього розділу Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

З долученого до матеріалів справи протоколу ОП №15.00002414.0001460 від 29.01.2016 року слідує, що атестаційною комісією за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення прийнято рішення «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» (за результатами голосування: «за» - 5, «проти» -) (а.с.139).

Як свідчить зміст протоколу, в ході проведення співбесіди комісією були досліджені «атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, яка проходить атестування, а саме: декларацію про доходи; послужний список (форми №1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» та інформацію з відкритих джерел». «Членами атестаційної комісії позивачу були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше». При чому, при дослідженні вказаного протоколу виявлено, що вказані формулювання є стандартними (шаблонними) та надрукованими в самому бланку протоколу.

Матеріали справи свідчать, що будь-яких інших документів (заяв чи скарг на дії позивача, актів службових розслідувань, відомостей про притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо) атестаційною комісією не досліджувалося.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що мотивів, якими комісія керувалась під час прийняття такого рішення, вказаний протокол не містить. Зокрема, в ньому відсутні будь-які посилання на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про невідповідність особи позивача посаді, яку він займає.

За таких обставин, атестаційна комісія в порушення вимог статті 57 Закону №580 та пункту 16 розділу IV Інструкції не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала в сукупності повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників його службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційного листа; матеріалів співбесіди; документів, що надійшли на запити атестаційної комісії, результатів тестування на поліграфі та матеріалів особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Суд встановив, що протокол від 29.01.2016 №15.00002414.0001460 містить висновок про так звану «службову невідповідність», однак з тексту вказаних в протоколі атестування запитань взагалі не вбачається, що членами комісії проводилось вивчення його професійних якостей. Висновки, засвідчені у додатку № 1 до Протоколу про «уникнення прямих відповідей, заперечення існуючих проблем, не готовність до протидії та відстоювання законності, нерозуміння необхідності змін» атестованим поліцейським ОСОБА_3 носять загальний характер, за відсутності певних конкретних відповідей чи фактів, на підставі яких комісія прийшла до таких висновків.

У самому протоколі відсутня будь-яка конкретизація, відсутні питання, які задавались позивачу та надані ним відповіді. А стенограма співбесіди або аудіо-, відео- фіксація її перебігу не проводились.

Матеріали атестування не містять даних, наявність яких, що передбачено статтею 61 Закону України «Про Національну поліцію» виключає можливість проходження позивачем служби в поліції.

Водночас суд встановив, що згідно з матеріалами, копії яких наявні у справі та які були досліджені атестаційною комісією, ОСОБА_3 характеризується виключно з позитивної сторони, зарекомендував себе працелюбним, професійно підготовленим, принциповим керівником, за період служби в міліції мав 4 заохочення та жодного дисциплінарного стягнення, за результатами перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», до ОСОБА_3 заборони, передбачені частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону, не застосовуються (а.с.137-138,144-159).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності дають підстави для висновку, що члени атестаційної комісії поверхнево, не в повній мірі з'ясували всі необхідні обставини відповідно до вимог Інструкції, без належного врахування всіх критеріїв прийшли до висновку про невідповідність позивача займаній посаді, не взяли до уваги всі професійні, ділові, особисті якості позивача. З досліджених в ході розгляду справи доказів слідує, що члени атестаційної комісії при атестуванні позивача надали перевагу своїм суб'єктивним переконанням за результатами співбесіди, аніж комплексному оцінюванню згідно зі всіма критеріями та долученими документами.

А відтак, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Центральної атестаційної комісії №2 від 29.01.2016 щодо невідповідності ОСОБА_3 займаній посаді правомірно задоволена судом першої інстанції.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії, викладене в протоколі №12/02/16-3 від 12.02.2016, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 розділу VI Інструкції №1465 апеляційна атестаційна комісія приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок.

Із наведеного положення випливає, що рішення апеляційної атестаційної комісії про відхилення скарги не містить приписів та вказівок, виконання яких вимагає вчинення певних дій керівником органу поліції.

Рішенням атестаційної комісії, яке зобов'язує керівника звільнити позивача зі служби, є саме висновок атестаційної комісії.

Відповідно оскарження позивачем та скасування судом рішення апеляційної атестаційної комісії про відхилення скарги не призведе до захисту прав позивача від незаконного звільнення.

Отже, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є скасування рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №2, оформлене протоколом ОП № 15.00002414.0001460 від 29.01.2016.

Вказане узгоджується з п.6 висновків Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладених Постанові від 29.09.2016 №11 «Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації».

Відповідно до пункту 24 розділу IV Інструкції за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Згідно з пунктом 28 розділу IV Інструкції керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Суд встановив, що наказ №110о/с від 18.02.2016 про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції прийнято Національною поліцією на підставі висновку атестаційної комісії від 29.01.2016

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені вище обставини, суд дійшов правильного висновку, що наказ Національної поліції України №110о/с від 18.02.2016 про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції, не відповідає вказаним критеріям правомірності, є необґрунтованим та протиправним, а тому підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді з 25 лютого 2016 року.

Судом першої інстанції також правомірно було стягнуто з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь позивача грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу та відповідно до пунктів 2 і 3 частини 1 статті 256 КАС України постанова суду щодо поновлення позивача на посаді та присудження виплати заробітної плати звернуто до негайного виконання.

При цьому колегія суддів зазначає, що апелянт не оскаржує період та суму грошового забезпечення.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Національної поліції України залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" листопада 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Центральна апеляційна атестаційна комісія Національної поліції України вул.Академіка Богомольця, 10,м.Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601 Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України вул.Богомольця, 10,м.Київ,01601 Національна поліція України вул.Академіка Богомольця,10,м.Київ,01024 Центральна атестаційна комісія №2 вул. Б.Хмельницького, 54,м.Київ 30,01030

4-третій особі: - ,