Справа № 686/18862/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/18862/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

10 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Ватаманюка Р.В. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Войтюка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та Державного підприємства "Новатор" на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного підприємства "Новатор" про визнання неправомірною відмови у призначенні пільгової пенсії та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного підприємства "Новатор" про визнання неправомірною відмови у призначенні пільгової пенсії та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача та позивач заперечували проти задоволення апеляційних скарг відповідача та третьої особи та просили суд залишити її без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 працював в період з 01.06.1981 року по 29.09.1988 року на посаді регулювальника радіоапаратури та з 30.09.1988 року по 21.08.1992 року на посаді регулювальника РЕА та приладів. Означені обставини підтверджуються також копією трудової книжки позивача.

Листом від 03.08.2016 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з підстав невідповідності форми довідки наданої позивачем про підтвердження пільгового стажу роботи, виданої Хмельницьким радіотехнічним заводом за № 64 від 14.08.1995 року Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії.

Право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 або Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць.

На період роботи позивача на зазначених вище посадах були чинні Списки виробництв, цехів, професій і посад, робота у яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року.

Згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пільгову пенсію застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до п. "б" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ ( в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 року «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право виходу на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 вказаного Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.5 вказаного Порядку якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

В матеріалах справи міститься довідка № 64 від 14.08.1995 р., видана Хмельницьким радіотехнічним заводом ОСОБА_2, відповідно до якої з 01 червня 1981 року по 01 липня 1993 року він працював на посаді регулювальника з приладами НВЧ з повним робочим днем, що передбачена Списком №2 розділ ХХХІІ. Вказана довідка представником дочірнього підприємства «Новатор» не спростована.

Згідно класифікатора професій, чинного на час роботи позивача професію регулювальника радіоелектронної апаратури та приладів віднесено до робітничих професій.

За довідкою уточнюючу характер робіт № 64 від 14.08.1995, відповідно до якої ОСОБА_2 з 01.06.1981р. по 01.07.1993р. працював на посаді регулювальника з приладами СВЧ повний робочий день. Про його роботу з приладами СВЧ свідчать первинні документи додані до справи.

Оскільки до пільгового стажу за Списком №2 позивачу підлягає зарахуванню період з 01 червня 1981 року по 21 серпня 1992 року, позивач має право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Впродовж всього часу розгляду справи відповідачем та третьою особою не надано доказів, щодо відсутності у позивача права на зарахування вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу. Крім того, неодноразово представник заводу вказував на те, що первинні документи, які б відображали зайнятість ОСОБА_2 не збереглися, тобто, на сьогодні немає даних, на основі яких підприємство може стверджувати те, що довідку не може бути взято до уваги при визначенні пільгового стажу. Натомість у записках про надання відпусток ОСОБА_2 міститься інформація про надання йому 12 днів відпустки щорічно за шкідливість, а також йому проводилися доплати за шкідливість.

Тому, суд приходить до висновку про те, що посилання відповідача на текстуальну відсутність назви професії позивача «регулювальник та регулювальник радіоапаратури» у Списках, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 є безпідставними, оскільки позивач набув достатнього пільгового стажу для призначення йому пенсії, оскільки відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, якою затверджено Список №2, у розділі ХХХІІ «Общие профессии» передбачено посади «робітники та інженерно - технічні робітники, зайняті на установках УКВ і УВЧ і на роботах із застосуванням УКВ І УВЧ», що включає в тому числі і посаду позивача - «регулювальник радіоапаратури», робота на якій надає право на даний вид пільгової пенсії.

Крім того, суд не приймає до уваги та оцінює критично покази представника ДП «Новатор» стосовно відсутності постійної зайнятості позивача на роботах з джерелами УКВ. УВЧ та НВЧ, виконання яких потребує обов'язкового застосування засобів індивідуального захисту від цих випромінювань, а посилання його на те, що тимчасовий перехід підприємства на чотирьохденний робочий тиждень у 1992 році не впливає ніяким чином на виконання роботи позивачем в шкідливих умовах праці до 21 серпня 1992 року.

Разом з тим, період роботи позивача, на посадах які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 21 серпня 1992 року має бути зарахований, як пільговий, оскільки підтверджується трудовою книжкою, довідками про уточнюючих характер роботи.

Відповідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особи, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових призначаються із зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та Державного підприємства "Новатор" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 травня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Ватаманюк Р.В. Курко О. П.