Справа № 289/193/17
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Свінцицький Л.В.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"15" травня 2017 р. Справа № 289/193/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "21" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання протиправною відмови у нарахуванні пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати дії управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області щодо не призначення пільгової пенсії за віком з урахуванням вимог п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними.

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.03.2017 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України у Радомишльському районі Житомирської області щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в сумі 640 грн.

Не погоджуючись з постановою, Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 55 КАС України, управління Пенсійного фонду України у Радомишльському районі Житомирської області замінено на правонаступника - Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 22.11.2016 року звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно листа відповідача від 24.11.2016 року № 7301/02 позивачу відмовлено в призначенні пенсії лише з тих підстав, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії серія НОМЕР_1 видано їй не облдержадміністрацією, а Малинською райдержадміністрацією.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивач має право на призначення їй пенсії відповідно до ст. 55 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки посилання відповідача, як на підставу відмови в призначенні пільгової пенсії, на Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року, який передбачає що видача посвідчень провадиться обласними адміністраціями за поданнями районних державних адміністрацій та обставину, що посвідчення позивачу видано районною райдержадміністрацією, а не обласною адміністрацією є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно пункту 4 частини першої статті 11 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Статтею 14 цього Закону визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Статтею 65 вказаного Закону визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом, позивач має посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоактивного контролю у 1986-1992 р.р. ( категорія 4), видане відповідно до зразка, який передбачений Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 18 червня 1991 року № 44.

Окрім того, згідно рішення координаційного комітету по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 13.11.1991 № 13 "Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " передбачалося, що виписка посвідчень потерпілим проводиться згідно з рішенням комісії при сільських, селищних, міських рад народних депутатів, які перевірялися, затверджувалися комісіями при райвиконкомах. Виписані посвідчення підписувалися головою райвиконкому і завірялися гербовою печаткою.

Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року був затверджений новий Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким було передбачено затвердження нових зразків посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який не передбачає заміну посвідчень старого зразка на нові зразки, а передбачає видачу посвідчень особам, які звернулись за їх видачею, видачу дублікатів втрачених посвідчень та в інших випадках.

Видане позивачці посвідчення є безстроковим, воно не скасовано і не визнано недійсним

Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що позивач згідно п. 2 частини 1 статті 55 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "21" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "16" травня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області вул.М.Житомирська, 8,м.Радомишль,Житомирська область,12201

4-третій особі: - ,