Справа № 388/1307/16-а(2-а/388/33/2016)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2017 рокусправа № 388/1307/16-а(2-а/388/33/2016)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2017 року по справі № 388/1307/16-а (2-а/388/33/2016) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Іолкіна Едуарда Сергійовича про визнання неправомірною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Іолкіна Е.С. (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 138267 від 31.10.2016 року про накладання на нього адміністративного стягнення 255 гривень.

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем не надано жодних доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена без дотримання відповідної процедури, не було взято до уваги пояснення відносно скоєного адміністративного правопорушення. Відсутні докази на основі чого базується висновок інспектора про вчинення позивачем правопорушення. Апелянт вказував, що ним не порушено п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, оскільки його автомобіль був припаркований без порушень.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута повно, всебічно та об'єктивно, відповідно до вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції посилався на те, що порушення Правил дорожнього руху зафіксовано відео засобами, наявний відеозапис відповідно до якого автомобіль ОСОБА_1 був припаркований з порушеннями.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Іолкіним Е.С. 31.10.2016 року складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, автомобіль Mercedes-Benz Sprinter номерний знак НОМЕР_1 31.10.2016 року о 12 год. 20 хв. у м. Кривому Розі по вулиці Металургів біля авто ринку «Термінал», водій ОСОБА_1 здійснив зупинку ближче 10 метрів на виїзді з прилеглої території, чим порушив вимоги п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до відмітки на постанові ОСОБА_1 роз'яснено положення статей 307, 308 КУпАП, права, передбачені ст. 268 КУпАП, порядок та строки оскарження постанови. ОСОБА_1 вручено копію постанови, що підтверджується його підписом.

Встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував проти того, що 31.10.2016 року о 12:20 год., він здійснив зупинку транспортного засобу менше ніж 10 метрів до місця виїзду з прилеглої території ринку «Термінал» на вулиці Металургів м. Кривого Рогу.

В матеріалах справи наявний технічний носій - диск з відеозаписом порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме він здійснив зупинку ближче 10 метрів на виїзді з прилеглої території, чим порушив вимоги п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, відповідно до відеозапису, автомобіль Mercedes-Benz Sprinter номерний знак НОМЕР_1 31.10.2016 року о 12 год. 20 хв. впритул був розташований до виїзду з авто ринку «Термінал».

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчинені адміністративного правопорушення обов'язково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина.

Згідно п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду

Пунктом 1.10 вищевказаних Правил дорожнього руху передбачено, що прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2017 року по справі № 388/1307/16-а (2-а/388/33/2016) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно вимог статей 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий