Справа № 428/498/17
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року справа №428/498/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області

на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 20 березня 2017 року

по адміністративній справі № 428/498/17

за позовом ОСОБА_3

до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області

про визнання протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні державної допомоги при народженні дитини, зобов'язання призначити допомогу при народженні дитини та виплатити у порядку, встановленому законодавством України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) у січні 2017 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області (далі - відповідач, управління), в якому з урахуванням змінених позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене у вигляді повідомлення вих. № 18/06 від 04 січня 2017 року, про відмову в призначенні державної допомоги при народженні дитини, зобов'язати призначити допомогу при народженні дитини та виплатити у порядку, встановленому законодавством України (а.с.2-3, 16-17).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2017 року позовні вимоги задоволені, визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, оформлене у вигляді повідомлення за вих. № 18/06 від 04 січня 2017 року, про відмову позивачу в призначенні державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язано відповідача призначити та виплатити позивачу допомогу при народженні дитини (а.с.26-29).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Єдиним доводом апеляційної скарги є посилання на положення ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII) та п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 р. № 1751, згідно яких допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Оскільки дитина позивача народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження видане 02.09.2014 року, то 04.01.2017 року в призначенні зазначеної допомоги відмовлено з огляду на відсутність законних підстав для її призначення. В апеляційній скарзі відповідач зауважив про розгляд справи за відсутності представника управління, дане клопотання задоволено судом.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від позивача на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які долучені до матеріалів справи. Позивач просила розглянути справу без її участі.

За приписами пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Алчевським МВ УДМС України в Луганській області 04.10.2013 року позивач, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована з 24.02.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 02 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено відповідний актовий запис № 672, і батьком якої записаний ОСОБА_5, а матір'ю - ОСОБА_3 (а.с.6).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка перемістилася 14.09.2015 року разом зі своєю донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з тимчасово окупованої території до АДРЕСА_2, що підтверджено копіями довідок № 919056120 від 14.06.2016 року, № 56120 від 03.01.2017 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.8-10).

Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради 04 січня 2017 року в повідомленні № 18/06 відмовлено позивачу у призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки звернення для призначення такої допомоги надійшло після спливу 12 місяців після народження дитини (а.с.4).

Спірним в межах цієї справи є питання правомірності не призначення відповідачем позивачу соціальної допомоги при народженні дитини.

Згідно статті 10 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Відповідно до п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04.02.2009року) «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Колегія суддів зазначає, що позивачем дійсно пропущений вищезазначений строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини.

Однак, колегія суддів враховує також те, що позивач з об'єктивних причин не мала змоги звернутися до відповідача з даною заявою, оскільки в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.09.2015 року вона фактично проживала на території, не підконтрольній українській владі в м. Алчевську Луганської області, тобто за місцем свого постійного проживання, що підтверджується відповідною довідкою. При цьому за місцем постійного проживання позивача в м. Алчевську Луганської області органи соціального захисту населення протягом вказаного періоду не функціонували, що є загальновідомою обставиною. Тому звернутися до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради позивач мала змогу лише тоді, коли фактично переїхала разом з дитиною на тимчасове місце проживання до м. Сєвєродонецька в червні 2016 року.

Вищезазначені причини колегія суддів вважає поважними.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статі 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що, з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, позивач має право на звернення до органу праці та соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини та отримання цієї допомоги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись ст. 24, ст. 41, ст. 167, ст. 184, ч.1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2017 року по справі № 428/498/17 залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 березня 2017 року по справі № 428/498/17 залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 16 травня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар