Справа № 2-а-138/11/1527
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-138/11/1527

Категорія:6.1Головуючий в 1 інстанції: Бузовський В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Бойка А.В., Романішина В.Л.,

за участю секретаря Обозної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 26 січня 2011 року, у справі за адміністративним позовом Виконавчого комітету Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про приведення обєкту нерухомості до первісного стану,-

В С Т А Н О В И В :

Виконавчий комітет Одеської міської ради звернувся до суду з позовом в якому ставить вимоги до відповідачів про зобовязання за власний рахунок знести розпочате самочинне будівництво трьох житлових будинків, розташованих за адресою: м.Одеса, вул.Дунаєвського, 61.

Вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі, в порушення ЗУ «Про планування і забудову території», ЗУ «Про основи містобудування», ЗУ «Про архітектурну діяльність», а саме за відсутності дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, не маючи узгодженої та затвердженої проектної документації, не отримавши в установленому законом порядку проект забудови, згоди суміжних землекористувачів, здійснили будівництво трьох житлових будинків. Тому, у відповідності до ч.2,7 ст.367 ЦК України, позивач вважає, що є підстави для здійснення перебудови.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 26 січня 2011 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачами подано апеляційну скаргу з якої вбачається, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права, не повно встановлено обставини у справі, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам у справі.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з прийняттям нової постанови, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.07.2010 року ОСОБА_4, продала, а ОСОБА_1, придбала житловий будинок №61 по вул.Дунаєвського в м. Одесі, та земельну ділянку на якій він розташований площею 0,0668 га, що підтверджується договорами купівлі-продажу (а.с. 9, 33). Зазначене нерухоме майно придбано ОСОБА_1, яка з 02.07.1983 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, (а.с. 27). Відповідачами здійснено знесення придбаного будинку, загальною площею 55,8 кв.м, і не маючи дозволу на будівництво та затвердженого проекту (що не заперечувалося останніми), без згоди суміжних землекористувачів на будівництво (а.с. 37-39 дозволи на реконструкцію існуючого будинку), самочинно здійснили будівництво трьох житлових будинків, що підтверджується фото фіксацією (а.с. 75-79). За порушення у сфері будівництва ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП «Самовільне будівництво будинків або споруд».

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо вчинення відповідачами самочинного будівництва, а саме за відсутності дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, не маючи узгодженої та затвердженої проектної документації, не отримавши в установленому законом порядку проект забудови, згоди суміжних землекористувачів, здійснили будівництво трьох житлових будинків, які підлягають знесенню.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції, в порушення ст.11, 138, 159 КАСУ, не повно встановлено обставини у справі на підставі яких судом прийнято рішення.

Згідно ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Статтею 376 ЦК України, передбачено, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені:- розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», передбачено, що будівництво (реконструкція) об'єкту - здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Порядок отримання дозвільних документів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 р. N 1104 «Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт»та рішенням Одеської міської ради від 17.04.2001р. № 2153-XXIII затверджено «Положення про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі», якими встановлено порядок отримання дозволу та збирання вихідних даних для проектування, здійснення проектних робіт, узгодження, експертизи за затвердження проектів реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень зі зміною та без зміни функціонального призначення, здійснення будівельних робіт та прийняття в експлуатацію.

Судовою колегією встановлено, що ОСОБА_1 набула права власності на житловий будинок № 61 по вул.Дунаєвського в м.Одесі, загальною площею 55,8 кв.м., з надвірними господарчими будівлями і спорудами, у відповідності до договору купівлі-продажу від 08.07.10 року, який розташований на земельній ділянці, площею 0,0668 га., у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД № 942221 від 23.04.08 року (а.с. 33-36).

За результатом звернення ОСОБА_1 від 16.08.10 року до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради з клопотанням на розробку та видачу проекту містобудівних умов і обмежень на реконструкцію трьох двоповерхових житлових будинків з гаражами, останніми дано згоду та розроблено містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, однак зазначені умови не затверджено Суворовською районною адміністрацією (а.с.40-45).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 13.07.11 року, яке набрало законної сили, у справі № 2-1421/11 за позовом ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа Одеська міська рада про захист права власності, зобовязано Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради розглянути питання щодо можливості затвердження містобудівних умов та обмежень на будівництво і реконструкцію жилого будинку № 61 по вул. Дунаєвського в м.Одесі.

На момент затвердження проектної документації ОСОБА_1 розпочато реконструкцію будинку (а.с. 10-15, 84-91).

Підставою для проведення перевірки дотримання законодавства у сфері містобудування та звернення до суду, є скарга ОСОБА_3 до Одеської міської ради щодо порушення її житлових прав та встановлення в ході перевірки самочинного будівництва (а.с. 10-15).

Аналізом встановлених правовідносин судова колегія приходить до висновку, що розпочата перебудова житлового будинку № 61 по вул. Дунаєвського в м.Одесі, здійснена ОСОБА_1 з формальним порушенням вищезазначених норм, так як проектна документація щодо реконструкції не затверджена Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради та не отримано дозвіл на проведення реконструкції, а тому проведена реконструкція підпадає під поняття самочинного будівництва.

Однак, судова колегія вважає, що протиправність дій відповідача є наслідком протиправної бездіяльності Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, яка встановлена судовим рішенням.

Крім того, наявність в діях відповідача формального порушення вищезазначених законодавчих норм у сфері містобудування не тягне за собою обовязкового наслідку у вигляді знесення самочинного будівництва. Наслідки самочинного будівництва врегульовано ст.376 ЦК України та застосовуються у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил - вчиняється перебудова, а у разі не можливості здійснити перебудову проводиться знесення.

В даному випадку судовою колегією враховано, що реконструкція житлового будинку здійснена на власній земельній ділянці за рахунок старої будівлі, в рамках виготовленої технічної документації, якою підтверджено можливість здійснення реконструкції житлового будинку, що, в даному випадку, вказує на відсутність порушень з боку відповідача при проведенні реконструкції, а саме: розроблених містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки (а.с.43-45); технічного висновку можливості закінчення реконструкції домоволодіння (а.с.65-79); висновку на проект будівництва, реконструкції та переобладнання № 3-1/3996 від 13.12.10 року (а.с. 93); предпроектна пропозиція реконструкції житлового будинку.

Крім того, судом першої інстанції в ході розгляду справи не встановлено обставини порушення прав, в результаті проведення реконструкції, суспільних інтересів та прав третіх осіб, так як такі обставини мають безпосереднє значення для правильного вирішення справи.

Так, з поданої позовної заяви та пояснень, наданих представника позивача в ході розгляду справи, вбачається, що єдиною підставою для приведення обєкта в первісний стан є порушення відповідачем законодавчих вимог, однак не зазначено, які суспільні інтереси позивача порушено і такі обставини судовою колегією не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення перевірки у сфері дотримання містобудівних умов є скарга ОСОБА_3 з якої вбачається, що останньої порушено право, оскільки будівництво здійснюється безпосередньо біля її домоволодіння, а саме близько 3-х метрів, що призведе до затемнення вікон будинку.

В ході судового розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що реконструкція будинку, яка здійснюється біля житлового будинку ОСОБА_3, зупинена та змінено технічні характеристики реконструкції, наслідком яких змінено відстань між будинками до забудовних норм, що підтверджується технічною документацією.

Допитана в судовому засіданні, в якості спеціаліста, ОСОБА_5 пояснила, що здійснене самовільне будівництво відповідає нормам і стандартам, а житлові права ОСОБА_3 не порушено.

З пояснень самої ОСОБА_3, наданих в ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, не вбачається яке саме право порушено при проведенні реконструкції відповідачем.

Таким чином, жодних підстав для застосування крайніх заходів, як знесення перебудови, судовою колегією не встановлено.

Крім того, право власності на самочинне будівництво може бути визнано за особою, яка здійснила таке будівництво, судом, що в даному випадку підтверджує можливість в подальшому здійснити документальне оформлення такого будівництва.

Посилання суду першої інстанції на наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000р. № 273, яким затверджено Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, є безпідставним, так як останній втратив чинність на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 13 від 19.01.2010 "Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 N 273», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2010р. за N 129/17424.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.185, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 КАСУ, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 26 січня 2011 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про приведення обєкту нерухомості до первісного стану відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий О.В. Яковлєв

Судді А.В. Бойко

ОСОБА_6