Справа № 640/3340/17
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/3340/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Коломойцеві М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому він просить визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.05.2016 року, з урахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії (використати розмір середнього заробітку за 2015 р. в розмірі 3263,44 грн.). В обгрунтування свої вимог зазначив, що він з 1996 року отримує державну пенсію за віком, призначену відповідачем. Після призначення пенсії позивач продовжує працювати, та маючи 24 місяці страхового стажу, після попереднього перерахунку пенсії, 28.02.2016 року позивач написав заяву на перерахунок пенсії по зарплаті і стажу, та надіслав всі необхідні документи. Перерахована пенсія дорівнює 6541,96 грн., що менше, ніж при застосуванні порядку розрахунку, виписаного у ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції 2007 року. Згідно розрахунку позивача його пенсія повинна бути на 3000,00 грн. більше. На думку позивача, у випадку перерахунку пенсії має застосовуватись законодавство, яке діяло на час призначення пенсії, оскільки останні зміни в законодавстві сильно звужують обсяг прав пенсіонерів. В своєму позові позивач посилається на Постанову КМУ від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», та положення ст. 40,42 ЗУ «про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та зазначає, що відповідач керується нормами ст. 40,42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції 2016 року, та використовує у випадку позивача розмір середньої заробітної плати за 2009 рік, що є соціально несправедливим та незаконним, що звужує права позивача. Також оскаржувана відмова позивача у перерахунку пенсії не забезпечує осучаснення заробітку позивача при перерахунку пенсії, призводить до зниження пенсії та зменшує захищеність в умовах постійного зростання цін на товари та послуги.

Відповідачем подані заперечення проти позову, у яких він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за період страхового стажу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Згідно вищезазначеного, розрахунок пенсії після перерахунку проводиться із заробітної плати (доходу), з якої було обчислено пенсію (при цьому період заробітної плати, кількість врахованих місяців, щомісячні коефіцієнти заробітної плати, індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати. Показник середньої заробітної плати та загальна сума заробітної плати залишаються незмінними), або із зміною лише тих показників розрахунку, на які здійснено посилання у цій нормі Закону (змінюються періоди заробітної плати, кількість врахованих місяців, індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати та загальна сума заробітної плати за рахунок додавання періоду після призначення (попереднього перерахунку) до моменту перерахунку пенсії). Таким чином, застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, не передбачено діючим законодавством. Також посилається на ч.2 ст. 99 КАС України, а тому враховуючи вище викладене, відповідачем були вчинені всі дії щодо призначення пенсії згідно діючого законодавства.

Суд розглядає справу на підставі ст. 183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, та отримує пенсію за віком. Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

З 1996 року позивач одержує державну пенсію за віком.

28.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просить зробити йому перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої зарплати працівників за календарний рік, який передує року перерахунку пенсії, тобто за 2015 рік у розмірі 3263,44 грн.

Листом від 03.03.2017 року №2941-27/05 відповідач повідомив позивача про відмову в задоволенні заяви про перерахунок пенсії призначення пенсії за віком, оскільки застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, не передбачено діючим законодавством.

Виходячи зі змісту ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно зіст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч 4 ст. 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції після визнання рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 неконституційними змін від 28.12.2007) у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжує працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за період страхового стажу, зазначені в ч 1 ст. 40 Закону з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, який передує року перерахунку пенсії.

Таким чином, застосування відповідачем при розрахунку розміру пенсії позивачу показника середньої заробітної плати за 2009 рік у сумі 1650,43 грн., не відповідає вимогам вищезазначеного Закону.

Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова фактично керується ст.40, 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції 2016 року та використовує в даному випадку розмір середньої заробітної плати за 2009 рік, що є соціально несправедливим та незаконним. Отже вказані центральні органи виконавчої влади вчинили дію, що суперечить вимогам частини другої статті 19 та частини 3 статті 22 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав деякі положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не тому, що вважав певний показник, який має бути застосований при перерахунку пенсії, неконституційним, а тому, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України, він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дії чинних законів України, а також встановлюватися інше (правове) регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, бюджетному кодексі України, то цей закон не може вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх. У разі необхідності зупинення законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовувати окремі закони, а не закон про Держбюджет.»

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України в редакції 2007 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо особа продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, тобто, за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року,

незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Із змісту частини четвертої статті 42 зазначеного Закону випливає, що для перерахунку пенсій застосовується показник середньої зарплати за рік, що передує року звернення з перерахунком пенсії.

Таким чином, якщо при перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абзацу першого частини першої статті 40, то, відповідно, має застосовуватися і той показник середньої заробітної плати, який береться при призначенні пенсії із заробітку відповідно до цієї ж частини першої статті 40 Закону, тобто за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.

Пенсійний Фонд України відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 є центральним органом виконавчої влади, на який покладено обов'язок по призначенню пенсій, забезпеченню своєчасного і в повному обсязі її фінансування та виплату.

Суд наголошує, що відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 6 ч 2 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

За змістом ст. 46 ч 1 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 22 Конституцією України визначено, що конституційні права і свободи громадян гарантуються і не можуть бути скасовані. Таким чином держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституціні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Закон № 1058-IV, як зазначено в преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здіснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, якщо при перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абзацу першого частини першої статті 40, то, відповідно, має застосовуватися і той показник середньої заробітної плати, який береться при призначенні пенсії із заробітку відповідно до цієї ж частини першої статті 40 Закону, тобто за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.

Згідно з положеннями частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Також, суд враховує, що позивач просить визнати дії УПФУ у Холодногірському районі м. Харкова, а відповідачем зазначає УПФУ в Київському районі м. Харкова, та перебуває на обліку саме там, тому суд вважає, що позивач зробив опечатку в своєму позові.

З огляду на вказане, суд вважає, що відмова відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2015 рік є незаконною. А посилання відповідача на ст. 99 КАС, суд вважає необгрунтованим, оскільки позивач звернувся до суду з позовом в березні 2017 року, а з заявою до відповідача у лютому 2017 року.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими письмовими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 17, 18, 69-71, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, 4 ст. 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції після визнання рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 неконституційними змін від 28.12.2007), п. 3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 „Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", ст. 6, ст.22, ст.46 ч.1, ст. 64 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова по не проведенню перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2015 рік в розмірі 3263 грн. 44 коп. з 01 травня 2016 року.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2015 рік в розмірі 3263 грн. 44 коп. з 01 травня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Суддя: