Справа № 808/3915/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року ( 15 год. 09 хв.)Справа № 808/3915/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. при секретарі Фесик А.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління»

до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» (далі позивач або ТОВ «ЗБМУ») звернулось з адміністративним позовом до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або Запорізька ОДПІ), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Запорізької ОДПІ з проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу №994 від 25.11.2016 та оформлення її результатів актом №131/08-29-14-00/38563726 від 08.12.2016.

У позові позивачем зазначено, що 13.12.2016 ТОВ «Запорізьке будівельно-монтажне управління» поштою від Запорізької ОДПІ отримано акт №131/08-29-14-00/38563726 від 08.12.2016 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запорізьке будівельно-монтажне управління» з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій та їх відображення в обліку. У акті перевірки зазначено, що позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «ЗБМУ» проведена на підставі наказу Запорізької ОДПІ №994 від 25.11.2016 та направлень №608 та №609 від 25.11.2016 згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Також у акті вказано, що копію наказу №994 від 25.11.2016 вручено 28.11.2016 під розписку директору ТОВ «ЗБМУ» ОСОБА_1 та пред'явлені направлення №608, №609 від 25.11.2016, і, що перевірку проведено з відома директора ТОВ «ЗБМУ» ОСОБА_1

Зазначені дані акту перевірки, на думку позивача, не відповідають дійсності. Вперше про проведення (нібито проведення) перевірки ТОВ «ЗБМУ» працівниками Запорізької ОДПІ на підставі наказу №994 від 25.11.2016 позивач дізнався лише 06.12.2016, коли на його адресу поштою від Запорізької ОДПІ надійшов запит від 01.12.2016 №10390/10/08-29-14-00 «Про надання пояснень та документальних підтверджень», в якому відповідач повідомляв, що він «на підставі наказу №994 від 25.11.2016 проводить позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЗБМУ» () з питань...» та просив в термін до 01.12.2016 надати пояснення та копії документів щодо взаємовідносин ТОВ «ЗБМУ» з його контрагентами за відповідні періоди з січня по червень 2016 року та щодо подальшої реалізації (віднесення до складу витрат) отриманих від них товарів (робіт, послуг). ОСОБА_2 від 07.12.2016 №90/2759/06 «Відповідь на запит від 01.12.2016 №10390/10/08-29-14-00» ТОВ «ЗБМУ» повідомило ОДПІ про те, що: дійсний код ЄДРПОУ ТОВ «ЗБМУ» 38563726, а не «24510970», як то зазначено в вказаному запиті; ТОВ «ЗБМУ» нічого не відомо про проведення щодо нього будь-яких перевірок з боку Запорізької ОДПІ в т.ч. і на підставі наказу №994 від 25.11.2016 так, як ТОВ «ЗБМУ» ані поштою, ані через своїх посадових осіб чи представників, не отримувало жодних документів щодо проведення перевірки: ніхто з працівників Запорізької ОДПІ до ТОВ «ЗБМУ» за його юридичною адресою (яка є і фактичною і податковою адресою одночасно) не приходив, не звертався і не надавав відповідних документів на проведення перевірки (направлення, копії наказу, службового посвідчення, тощо); ТОВ «ЗБМУ» не відомі, навіть, підстави для проведення такої перевірки, якщо б така мала місце в дійсності.

Раніше на адресу ТОВ «ЗБМУ» надходили запити від Запорізької ОДПІ про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) щодо взаємовідносин ТОВ «ЗБМУ» з його контрагентами, які перелічені і в цьому запиті. Однак, на всі ці запити Запорізької ОДПІ у встановлені законодавством строки ТОВ «ЗБМУ» надавало відповіді, в яких відмовляло у наданні запитуваних документів і інформації, посилаючись на необґрунтованість та незаконність цих запитів. Тому, якщо б перевірка на підставі наказу №994 від 25.11.2016 (про яку йдеться у запиті від 01.12.2016 №10390/10/08-29-14-00) дійсно мала місце і була б повязана з тим, що ТОВ «ЗБМУ» відмовило у наданні інформації та копій документів на раніше отримані відповідні письмові запити, то перед тим, як вона взагалі розпочалась ТОВ «ЗБМУ» спочатку б розглядало законність підстав для її проведення і вже потім вирішувало б питання про допуск чи не допуск працівників Запорізької ОДПІ до проведення такої перевірки.

01.12.2016 ТОВ «ЗБМУ» повідомило Запорізьку ОДПІ (повідомленням за вих.№90/2742/06 від 01.12.2016) про втрату первинних документів за період з 01.01.2016 по 29.11.2016 і що вказане повідомлення зроблено ТОВ «ЗБМУ» тоді, коли воно нічого не знало (навіть не здогадувалось) про проведення будь-якої перевірки щодо нього з боку Запорізької ОДПІ, в т.ч. і на підставі наказу №994 від 25.11.2016. Враховуючи вищевикладене ТОВ «ЗБМУ» вказаним листом повідомило відповідача, що не може надати документи та пояснення, про які йдеться у запиті від 01.12.2016 №10390/10/08-29-14-00, через відсутність самого факту проведення будь-якої перевірки його діяльності, та запропонувало відповідачу після спливу 90 календарних днів, які відведені платнику для відновлення втрачених документів, направити своїх працівників за місцезнаходженням ТОВ «ЗБМУ» для надання його посадовим особам (представникам) всіх необхідних документів на проведення перевірки та вирішення питання про наявність законних підстав для проведення такої перевірки та про допуск працівників Запорізької ОДПІ до її проведення.

Крім того, на думку позивача, у відповідача взагалі були відсутні підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗБМУ» по взаємовідносинам з вказаними контрагентами на підставі пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України і, навіть, якщо б працівники Запорізької ОДПІ дійсно прийшли до ТОВ «ЗБМУ» на проведення такої перевірки з усіма необхідними документами (копією наказу, направленнями, службовими посвідченнями, тощо), то ТОВ «ЗБМУ» все одно б не допустило їх до проведення перевірки. Це пов'язано з тим, що раніше Запорізькою ОДПІ та ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя надіслані поштою на адресу ТОВ «ЗБМУ» письмові запити про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) щодо взаємовідносин ТОВ «ЗБМУ» з його контрагентами (№2086/10/08-25-14-016 від 05.07.2016; №2067/10/08-25-14-016 від 04.07.2016; №2097/10/08-25-14-016 від 05.07.2016; №2053/10/08-25-14-016 від 01.07.2016; №4932/10/08-29-14-03 від 17.08.2016). Правовою підставою вимог вказаних запитів були пп.16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 та пп.78.1.4. п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України. У вказаних запитах Запорізькою ОДПІ та ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя відсутні, на думку позивача, належні підстави на отримання податкової інформації, чим безпідставно порушено вимоги п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України. На вказані письмові запити Запорізькою ОДПІ та ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя ТОВ «ЗБМУ» надано відповіді (листи №90/1368/06 від 13.07.2016, №90/1365/06 від 13.07.2016, №90/1366/06 від 13.07.2016, №90/1367/06 від 13.07.2016, №90/1407/06 від 26.08.2016), в яких ТОВ «ЗБМУ» зазначило про: встановлення невідповідності вказаних запитів вимогам п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України; відсутність законних підстав для надання інформації (документів) на ці запити; складення вказаних запитів з порушенням вимог, передбачених п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, і звільнення в цьому випадку від обов'язку надавати відповідь на такі запити. Ще одною підставою незаконності дій відповідача з проведення перевірки ТОВ «ЗБМУ» на підставі наказу №994 від 25.11.2016 є, на думку позивача, те, що відповідно до акту проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЗБМУ» не лише з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, а і з податку на прибуток за період з 01.01.2016 по 30.06.2016; але в запитах податкового органу від 01.07.2016 №2053/10/08-25-14-016, від 05.07.2016 №2097/10/08-25-14-016, від 05.07.2016 №2086/10/08-25-14-016 та від 04.07.2016 №2067/10/08-25-14-016 були посилання на пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України як підставу надання інформації і документів; посилання на податкові декларації ТОВ «ЗБМУ» з податку на прибуток за будь-який період не зазначалось. Висловлювання в акті перевірки про те, що «... супровідним листом №902742/06 від 01.12.2016 повідомлено про неможливість надання документів за період...» не відповідають дійсності, так як за вих.№902742/06 від 01.12.2016 є саме повідомлення ТОВ «ЗБМУ» про втрату документів, в якому говориться про встановлення факту втрати документів, а не про неможливість їх надання, тим більш, що повідомлення №902742/06 від 01.12.2016 не є відповіддю на запит (лист) відповідача від 01.12.2016 №10390/10/08-29-14-00 і воно зроблене до отримання вказаного запиту (листа) відповідача (тобто до того моменту, коли ТОВ «ЗБМУ» взагалі вперше дізналося про проведення перевірки його діяльності на підставі наказу №994 від 25.11.2016). Таким чином, ТОВ «ЗБМУ», повідомивши ОДПІ про втрату первинних документів відповідно до п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України не повинно (не зобовязано) було додатково додавати до нього повідомлення будь-які інші документи, а термін проведення вказаної перевірки (як було зазначено вище, навіть якщо б вона в дійсності мала місце) відповідно до цієї ж норми Податкового кодексу України повинен був бути перенесений.

Представник позивача у судовому засіданні 13.02.2017 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. 13.03.2017 представником позивача подано заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення (а.с.00-00), в яких зазначив, що Запорізькою ОДПІ проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій та їх відображення в обліку по взаємовідносинам з ТОВ «Будпром-Інвест» () за період травень-червень 2016р., ТОВ «Мастекбуд» () за період січень 2016р., березень 2016р., ТОВ «Сонкей» () за період квітень 2016р., ТОВ «Променергоспецмонтаж» () за період березень 2016р., якими встановлено порушення вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті на загальну суму 3117126 грн., у т.ч. по періодах: 1 квартал 2016р. у сумі 449756 грн.; півріччя 2016р. у сумі 3117126 грн.; пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті на загальну суму 3463473 грн., в т.ч. по періодам: січень 2016р. 194825 грн.; березень 2016р. 304904грн.; квітень 2016р. 1357474 грн.; травень 2016р. 477625 грн.; червень 2016р. 1128645 грн. Копію наказу №994 від 25.11.2016 вручено 28.11.2016 під розписку директору ТОВ «ЗБМУ» ОСОБА_1 та предявлені направлення №608, №609 від 25.11.2016. Перевірку проведено з відома директора ТОВ «ЗБМУ» ОСОБА_1 ОСОБА_3 реєстрації перевірок директором ТОВ «ЗБМУ» не надавався.

При отриманні матеріалів, які не підтверджують дані обліку субєкта господарювання, що перевіряється, керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до ст.78 Податкового кодексу України. Перевірка проведена на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 пп.78.1.4 п.78.1, ст.78 Податкового Кодексу України та відповідно до наказу Запорізької ОДПІ ГУ ДФС в Запорізькій області від 25.11.2016 №994 працівниками Запорізької ОДПІ здійснені заходи, щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗБМУ» з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій та їх відображення в обліку по взаємовідносинам з ТОВ «Будпром-Інвест» () за період травень-червень 2016р., ТОВ «Мастекбуд» () за період січень 2016р., березень 2016р., ТОВ «Сонкей» () за період квітень 2016р., ТОВ «Променергоспецмонтаж» () за період березень 2016р. На юридичну адресу: м.Запоріжжя Південе шосе, 67-А було здійснено вихід, але місце розташування позивача за даною адресою працівниками Запорізької ОДПІ не знайдено. 28.11.2016 керівник ТОВ «ЗБМУ» ОСОБА_1 зявився в приміщення Запорізької ОДПІ та в 401 кабінеті отримав копію наказу про проведення перевірки №994 від 25.11.2016 та ознайомився з направленнями №608, №609 від 25.11.2016. В той же час ОСОБА_1 запропоновано підготувати всі необхідні документи для проведення перевірки, але ОСОБА_1 заявив, що всі документи були втрачені, та надасть всі необхідні документи які даний факт підтверджують. Посадовими особами ТОВ «ЗБМУ» супровідним листом №90/2742/06 від 01.12.2016 (вх.№17714/10 від 05.12.2016) повідомлено про відсутність документів за період з 01.01.2016 по 29.11.2016, у звязку з тим, що 30.11.2016 встановлено факт втрати первинних документів ТОВ «ЗБМУ».

ТОВ «ЗБМУ» в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки документи не надано. ОСОБА_2 щодо втрати документів №90/2742/06 від 01.12.2016 до Запорізької ОДПІ надано позивачем лише 05.12.2016, а перевірка закінчена 01.12.2016, весь цей час тривало написання акту. Відповідач посилаючись на п.6.10 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого 24.05.1995 наказом Міністерства фінансів України №88 наполягає на тому, що документів, які підтверджують факт втрати документів: листа (протоколу) поліції або акту комісії з втрати документів, до листа ТОВ «ЗБМУ» не додано. ТОВ «ЗБМУ» не надано жодних документів після проведення перевірки та в ході розгляду заперечення. Акт документальної позапланової виїзної перевірки №131/08-29-14-00/38563726 від 08.12.2016 складений у відповідності до вимог «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами». Відповідач вважає, що висновки, викладені у акті документальної позапланової виїзної перевірки №131/08-29-14-00/38563726 від 08.12.2016 правомірні та відповідають вимогам чинного законодавства; проведення позапланової виїзної перевірки та оформлення її результатів відповідає нормам діючого законодавства, а адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 13.02.2017 представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. У судове засідання, призначене на 13.03.2017, представник відповідача повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи не прибув, причини суду не повідомив.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позов позивача таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, у наданому до суду ОСОБА_4 №131/08-29-14-00/38563726, складеному 08.12.2016 співробітниками Запорізької ОДПІ за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запорізьке будівельно-монтажне управління» () з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій та їх відображення в обліку по взаємовідносинам з ТОВ «Будпром-Інвест» () за період травень-червень 2016р., ТОВ «Мастекбуд» () за період січень 2016р., березень 2016р., ТОВ «Сонкей» () за період квітень 2016р., ТОВ «Променергоспецмонтаж» () за період березень 2016р. на сторінці 1 зазначено, що позапланова виїзна документальна перевірка проведена у період з 28.11.2016 по 01.12.2016 на підставі наказу Запорізької ОДПІ №994 від 25.11.2016 та направлень №608 та №609 від 25.11.2016 згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (а.с.00-00).

Також у ОСОБА_4 перевірки №131/08-29-14-00/38563726 від 08.12.2016 зазначено, що копію наказу №994 від 25.11.2016 вручено 28.11.2016 під розписку директору ТОВ «ЗБМУ» ОСОБА_1 та пред'явлені направлення №608, №609 від 25.11.2016; перевірку проведено з відома директора ТОВ «ЗБМУ» ОСОБА_1.

Вказаний факт оспорюється позивачем. Водночас, позивачем ОСОБА_3 реєстрації перевірок ТОВ «ЗБМУ» до суду не наданий.

Як зазначено у п.1 «Порядку ведення ОСОБА_3 реєстрації перевірок», затвердженого 10.08.1998 наказом Державного комітету України з питань розвитку підприємництва №18 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.1998 за №619/3059), впровадження ОСОБА_3 здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності на добровільних засадах на підставі статті 7 Указу Президента України від 23.07.98 №817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності».

Відповідно до п.2 «Порядку ведення ОСОБА_3 реєстрації перевірок» ОСОБА_3 реєстрації перевірок ведеться суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності з метою недопущення несанкціонованих перевірок.

На підтвердження додержання процедури проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запорізьке будівельно-монтажне управління» () відповідач надав до суду копії: наказу Запорізької ОДПІ №994 від 25.11.2016 та направлень №608 та №609 від 25.11.2016.

Судом досліджено наказ виконуючого обовязки начальника Запорізької ОДПІ за №994 від 25.11.2016 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», в якому, зокрема, зазначено: «… Відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.78.1.4 п.78.1 ст.78, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) НАКАЗУЮ: 1.Провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Запорізьке будівельно-монтажне управління» () з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2016р. по 30.06.2016р. та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій та їх відображення в обліку по взаємовідносинам з ТОВ «Будпром-інвест» () за період травень-червень 2016р., ТОВ «Мастекбуд» ( ) за період січень 2016 р., березень 2016р., ТОВ «Сонкей» () за період квітень 2016р., ТОВ «Променергоспецмонтаж» () за період березень 2016р. Тривалість перевірки 5 робочих днів з 25.11.2016. 2.Здійснювати заходи відповідно до вимог чинного законодавства у разі необхідності продовження або зупинення документальної позапланової виїзної перевірки. …».

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивач у позові не оскаржує наказ Запорізької ОДПІ за №994 від 25.11.2016 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та порядок (підстави) його винесення. Предметом спору у справі є визначення правомірності (протиправності) дій Запорізької ОДПІ з проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу №994 від 25.11.2016 та оформлення її результатів актом №131/08-29-14-00/38563726 від 08.12.2016.

Надаючи правову оцінку діям Запорізької ОДПІ з проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запорізьке будівельно-монтажне управління», суд виходить з наступного.

Податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин)).

Як зазначено у пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.20.1.2 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, повязану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

У п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, зокрема, зазначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

З даного приводу представник позивача зазначив, що платник податків був звільнений від обовязку надавати інформацію та її документальне підтвердження на запити, оскільки останні не містили викладу підстав для витребування таких документів, передбачених ст.ст.73, 78 Податкового кодексу України. Згідно вимог п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. ОСОБА_5 на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Надана до суду копія наказу Запорізької ОДПІ №994 від 25.11.2016 містить три підписи, відбиток печатки Запорізької ОДПІ. Напроти однієї з підписів міститься розшифровка «А.А. Вагилевич», нижче підпис та надпис «ОСОБА_1В.».

У наданих відповідачем ОСОБА_5 на перевірку №608 та №609 від 25.11.2016 міститься напис: «… Мені, ОСОБА_6: предявлено службове посвідчення та направлення від 25.11.2016 №608 (або №609, за текстом) на проведення перевірки, 28.11.16 12:00 год. …». Ким здійснено цей запис невідомо, підписи вказаної вище особи відсутні. Крім того, у ОСОБА_5 на перевірку №609 від 25.11.2016 міститься підпис невідомої особи, без її розшифровки під записом про: «вручено копію наказу від… (далі не заповнено) про проведення перевірки…».

Вказані відмітки не містять у собі беззаперечних відомостей про вручення ОСОБА_1 копії наказу Запорізької ОДПІ №994 від 25.11.2016 та ознайомлення завідувачем сектору перевірок з окремих питань відділу аудиту Запорізької ОДПІ ОСОБА_4 та головним державним ревізором-інспектором відділу аудиту Запорізької ОДПІ ОСОБА_7 з ОСОБА_5 на перевірку №608 та №609 від 25.11.2016 та предявлення саме ними службових посвідчень ОСОБА_1

Як зясовано судом і не заперечується сторонами, 06.12.2016 на адресу позивача поштою від Запорізької ОДПІ надійшов запит від 01.12.2016 №10390/10/08-29-14-00 «Про надання пояснень та документальних підтверджень», в якому відповідач просив в термін до 01.12.2016 надати пояснення та копії документів щодо взаємовідносин ТОВ «ЗБМУ» з його контрагентами (згідно з переліком наведеним у запиті) за відповідні періоди з січня по червень 2016 року та щодо подальшої реалізації (віднесення до складу витрат) отриманих від них товарів (робіт, послуг).

Позивач ОСОБА_2 (вих.№90/2759/06 від 07.12.2016) надав Запорізькій ОДПІ відповідь на запит від 01.12.2016 №10390/10/08-29-14-00, у якому повідомив контролюючий орган про те, що: дійсний код ЄДРПОУ ТОВ «ЗБМУ» 38563726, а не «24510970», як то зазначено у запиті; ТОВ «ЗБМУ» нічого не відомо про проведення щодо нього будь-яких перевірок з боку Запорізької ОДПІ в т.ч. і на підставі наказу №994 від 25.11.2016 так як ТОВ «ЗБМУ» ані поштою, ані через своїх посадових осіб чи представників, не отримувало жодних документів щодо проведення перевірки: ніхто з працівників Запорізької ОДПІ до ТОВ «ЗБМУ» за його юридичною адресою (яка є і фактичною і податковою адресою одночасно) не приходив, не звертався і не надавав відповідних документів на проведення перевірки (направлення, копії наказу, службового посвідчення, тощо); ТОВ «ЗБМУ» не відомі навіть, підстави для проведення такої перевірки, якщо б така мала місце в дійсності. Платники податків (його представники або особи, які фактично проводять розрахункові операції) розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

А відповідно до п. 81.2 ст. 82 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Таким чином, з аналізу вказаних норм ПК України вбачається, що відмова посадових осіб платника податків розписатися у направленні на перевірку та відмова посадових осіб платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є тотожніми діями та відрізняються одна від одної як за сутністю, так і за її наслідками (в першому випадку все рівно є підстави для проведення перевірки, а в іншому випадку проведення перевірки є неможливим через прийняття платником податків рішення про відмову у допуску та фактичного не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що в свою чергу може бути підставою для застосування контролюючим органом певних заходів, як наприклад, адміністративного арешту майна платника податків). З огляду на це, також не є тотожніми ознайомлення посадових осіб платника податків з направленням на перевірку (розпис в ньому) та допуск платником податків посадових осіб контролюючого органу безпосередньо до проведення перевірки.

Судом встановлено, що допуску посадових (службових) осіб ОДПІ до проведення перевірки ТОВ «ЗБМУ», яка здійснювалась на підставі наказу ОДПІ №994 від 25.11.2016 р., фактично не відбулось. Питання щодо допуску чи недопуску посадових (службових) осіб ОДПІ до проведення вказаної перевірки, в т.ч. за місцезнаходженням позивача, відповідачем навіть не ставилось і не розглядалось, ніяких відповідних дій ним не здійснювалось. Тим паче, що у позивача були сумніви щодо законності такої перевірки та підстави для відмови у допуску посадових (службових) осіб ОДПІ до її проведення, так як на попередні письмові запити ОДПІ №2053/10/08-25-14-016 від 01.07.2016 р., №2067/10/08-25-14-016 від 04.07.2016 р., №2086/10/08-25-14-016 від 05.07.2016 р., №2097/10/08-25-14-016 від 05.07.2016 р., №4932/10/08-29-14-03 від 17.08.2016 р. позивачем було відмовлено у наданні пояснень та їх документальних підтверджень через незаконність і необгрунтованість, на його думку, цих запитів, про що свідчать листи позивача №90/1368/06 від 13.07.2016 р., №90/1365/06 від 13.07.2016 р., №90/1366/06 від 13.07.2016 р., №90/1367/06 від 13.07.2016 р., №90/1407/06 від 26.08.2016 р., які саме і стали підставою для проведення позапланової перевірки.

Про фактичний недопуск посадових (службових) осіб ОДПІ до проведення перевірки ТОВ «ЗБМУ» також свідчить той факт, що перевірку на підставі наказу №994 від 25.11.2016 р. було проведено в приміщенні ОДПІ без отримання від позивача необхідних для проведення перевірки відповідних первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів. Належних доказів здійснення пропозицій/вимог надати такі документи відповідачем суду не надано. Єдиний письмовий запит відповідача від 01.12.2016 р. №10390/10/08-29-14-00 щодо отримання від позивача пояснень та копій документів стосовно предмета перевірки, який було зроблено в період проведення перевірки, судом до уваги не приймається, так як вказаний запит було датовано 01.12.2016 р. (останній день перевірки) і відправлено на адресу позивача поштою, у звязку з чим цей запит був отриманий позивачем лише 06.12.2017 р., тобто за межами строків проведення перевірки.

Також суд звертає увагу на те, що після фактичного недопуску позивачем посадових осіб відповідача до проведення документальної виїзної перевірки відповідач мав право провести вже невиїзну перевірку позивача (мав право вжити заходів щодо організації та прийняття рішення про проведення документальної невиїзної перевірки з дотриманням вимог щодо її організації відповідно до статті 79 ПК України), але вказаним правом не скористався, так само як і не скористався правом застосувати адміністративний арешт майна позивача відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України. Натомість, в порушення п. 81.2 ст. 81 ПК України відповідач не склав акт, який засвідчує факт відмови у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, та в порушення п. 75.1.2 ст. 75 ПК України провів перевірку безпосередньо у приміщенні ОДПІ, тобто фактично провів невиїзну перевірку, але без дотримання вимог ст. 79 ПК України.

Щодо надання позивачем на адресу відповідача повідомлення про втрату первинних документів суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.5 ст. 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

01.12.2016 р. позивач повідомив відповідача про втрату первинних документів за період з 01.01.2016 р. по 29.11.2016 р., серед яких в тому числі і документи по взаємовідносинам позивача з його контрагентами відповідно до предмета перевірки, шляхом надання відповідного повідомлення №90/2742/06 від 01.12.2016 р. до канцелярії відповідача. Надання вказаного повідомлення саме 01.12.2016 р. підтверджується відміткою (штампом) відповідача про його отримання на другому примірнику цього повідомлення, який залишився у позивача, із зазначенням дати отримання 01.12.2016 р.

Твердження представників відповідача та висловлювання в акті перевірки від 08.12.2016 р. №131/08-29-14-00/38563726 про те, що лист позивача щодо втрати документів №90/2742/06 від 01.12.2016 р. (вх.. від 05.12.2016 року №17714/10) до ОДПІ було надано лише 05.12.2016 р., судом до уваги не приймаються, враховуючи наступне: повідомлення №90/2742/06 від 01.12.2016 р. було надано представником позивача нарочно безпосередньо до канцелярії ОДПІ, що не спростовано відповідачем; працівниками канцелярії ОДПІ на другому примірнику вказаного повідомлення, який залишився у позивача і був оглянутий у судовому засіданні, була зроблена відмітка (був проставлений штамп), яка ідентифікує відповідача, про отримання цього повідомлення саме 01.12.2016 р., що також не спростовано відповідачем; пояснити чому на першому примірнику повідомлення №90/2742/06 від 01.12.2016 р., який залишився в ропорядженні ОДПІ, проставлена відмітка (штамп) про його отримання 05.12.2016 р., а не 01.12.2016 р., як то було зроблено на другому примірнику позивача, представники відповідача пояснити суду не змогли; на дослідженому у судовому засіданні другому примірнику листа від 07.12.2016 р. №90/2759/06, який залишився у позивача (сам лист був відповіддю на запит ОДПІ від 01.12.2016 р. №10390/10/08-29-14-00 і також був нарочно наданий безпосередньо до канцелярії ОДПІ), працівниками канцелярії була зроблена така ж сама відмітка (був проставлений такий ж самий штамп), що і на повідомленні №90/2742/06 від 01.12.2016 р., із зазначенням дати отримання 07.12.2016 р., натомість в цьому випадку і на першому примірнику цього листа, який залишився в розпорядженні ОДПІ, проставлена аналогічна відмітка (штамп) про його отримання 07.12.2016 р.

Також суд вважає необгрунтованими доводи представників відповідача про невідповідність повідомлення позивача №90/2742/06 від 01.12.2016 р. щодо втрати первинних документів вимогам діючого законодавства та порушення порядку його подання через те, що до вказаного повідомлення не було додано документів, які б підтверджували факт втрати первинних документів, а саме листа (протоколу) поліції або акту комісії з втрати документів, оскільки пунктом 44.5 ст. 44 ПК України жодних вимог до змісту відповідного письмового повідомлення та порядку його подання (крім строку його подання) не встановлено, як і не встановлено обовязку платника податків додавати будь-які документи до такого повідомлення.

Пунктом 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 N 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.06.95 за N 168/704, передбачено, що у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітів керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду. Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також державній податковій інспекції - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

Як вбачається зі змісту п. 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, вказаною нормою взагалі не передбачено надсилання повідомлення про пропажу або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітів на адресу контролюючого органу за місцем обліку платника податків.

Вказані п. 44.5 ст. 44 ПК України та п. 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку по різному визначають як обставини, за наявності яких здійснюється письмове повідомлення, так і перелік органів, до яких таке повідомлення здійснюється. Крім того, пунктом 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерського обліку також не передбачено і конкретних строків здійснення платником податків певних дій (як то повідомлення правоохоронних органів, призначення комісії, тощо) на відміну від пункту 44.5 ст. 44 ПК України, в якому чітко встановлено строк, в який платник податків зобов'язаний письмово повідомити контролюючий орган. У звязку з цим письмове повідомлення контролюючого органу з однієї сторони та повідомлення правоохоронних органів і призначення комісії з іншої сторони не обовязково повинні збігатися у часі, не залежать одне від одного і не є обовязковою передумовою їх здійснення у будь-якому заздалегідь заданому порядку.

Таким чином, позивач, повідомивши відповідача про втрату первинних документів, не повинен (не зобовязаний) був додатково додавати до повідомлення №90/2742/06 від 01.12.2016 р. будь-яких інших документів, які б підтверджували такий факт втрати, а відповідач у свою чергу, отримавши вказане повідомлення позивача в межах строків проведення перевірки (01.12.2016 р., як то встановлено судом), не мав права закінчувати проведення розпочатої перевірки, так як повинен був перенести термін її проведення до дати відновлення та надання позивачем первинних документів до перевірки в межах 90 календарних днів.

Вказаний висновок повністю узгоджується із положеннями пункту 44.5 ст. 44 ПК України, а також кореспондується з п. 1.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31 липня 2014 року №22 та позицією Державної фіскальної служби України, яка викладена, як то приклад, у її листах від 11.03.2016 р. №5246/6/99-99-22-04-02-15 та від 18.04.2016 р. №8709/6/99-99-22-04-02-15.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів здійснення ним саме виїзної перевірки позивача (не надано пояснень щодо здійснення виїзної перевірки безпосередньо у приміщенні ОДПІ, щодо заходів, направлених на пошук позивача за його адресою, щодо витребування та отримання від позивача первинних документів), не доведено вирішення питання щодо допуску посадових осіб ОДПІ до проведення будь-якої перевірки позивача, не надано належних доказів на підтвердження вказаних дій та несвоєчасної обізнаності про втрату позивачем первинних документів, як і не доведено правомірності оскаржуваних дій.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч. 6 ст. 19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобов'язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення та/або вирішувати і зясовувати питання про допуск його посадових осіб до проведення перевірки була б неможливою.

Пояснення та доводи, які надали та доводили суду представники відповідача, не відповідають меті, виду та сутності перевірки позивача, змісту прав позивача під час проведення стосовно нього перевірки, допускають можливість недосягнення перевіркою її мети, невиконання позивачем обов'язку та невикористання ним права щодо надання посадовим особам ОДПІ у повному обсязі всіх документів, що належать або пов'язані з предметом перевірки.

З урахуванням приписів ч.3 ст. 2 КАС України та з огляду на обовязок відповідача щодо доказування правомірності своїх дій відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії з проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача на підставі наказу №994 від 25.11.2016 р. та оформлення її результатів актом від 08.12.2016 р. №131/08-29-14-00/38563726 здійснені з порушенням вимог податкового законодавства, а отже є не правомірними.

Відповідачем, дії якого з приводу порядку здійснення перевірки оскаржуються в суді, не надано до суду актів відмови платника податків або його законних представників від підписання акта, як того вимагає п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України.

У п.6 Розділу V «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», зокрема, зазначено: «… За результатами розгляду заперечень складається висновок, у якому зазначаються наведені в акті (довідці) документальної перевірки висновки, факти та дані, щодо яких надано заперечення платником податків, короткий зміст заперечень, наводиться обґрунтування позиції контролюючого органу стосовно кожного питання, порушеного в запереченнях, та підбиваються підсумки щодо обґрунтованості заперечень. Висновок підписується посадовими особами контролюючих органів, що проводили перевірку, їх безпосередніми керівниками, а також іншими посадовими особами контролюючих органів, які були залучені до розгляду заперечень, та затверджується керівником контролюючого органу (заступником керівника) або особою, яка виконує його обов'язки. …».

Відповідачем, який заперечував проти позову, не надано до суду Висновку Запорізької ОДПІ, складеного за наслідком розгляду заперечень позивача на акт документальної позапланової виїзної перевірки №131/08-29-14-00/38563726 від 08.12.2016.

Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27.01.2015 при розгляді справи №21-425а14 висловлена правова позиція про те, що субєкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі субєкт владних повноважень зобовязаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень субєкта господарювання та їх документальне обґрунтування. З дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція викладена Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України і у постановах: від 16.02.2016 по справам №21-5221а15, №21-3911а15; від 02.02.2016 по справі №21-2876а15.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки субєктом владних повноважень у справі була Запорізька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 689 грн. 00 коп., в частині задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області в частині проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» на підставі наказу №994 від 25.11.2016 та оформлення її результатів актом від 08.12.2016 № 131/08-229-14-00/38563726.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» з бюджетних асигнувань Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у сумі 1378 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 13.03.2017.

Суддя Л.О. Нестеренко