Справа № 638/13927/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 р. Справа № 638/13927/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Харківській області на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и л а:

29 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення № 080/19 від 19 серпня 2016 року, якою його за порушення ч. 3 ч. 6 ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно з ч. 1 ст. 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) піддано адміністративному стягненню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про відсутність у головного державного фінансового інспектора відділу інспектування у сфері органів влади, оборони, місцевого самоврядування Державної фінансової інспекції у Харківській області Мусієнка В.В. повноважень на складання 18 серпня 2016 року протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке визначена ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

Правопорушення, про яке зазначене в постанові про адміністративне правопорушення, а саме «внесення неправдивих даних фінансової звітності, а саме заниження у рядку 09 «Розрахунку частини чистого прибутку (доходу) форми № 2 «Звіт про фінансові результати» ДП «ХБТЗ» за 2015 рік на суму 53 021,88 гривень» - не є триваючим та до нього мають застосовуватися 2-х місячний строк притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до положень ст. 38 КУпАП.

Позивач зазначає про невідповідність складеного протоколу вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП та постанови про накладення адміністративного стягнення вимогам ст.ст. 280, 283 КУпАП та про те, що за одне й тож саме порушення до адміністративної відповідальності окрім нього була притягнена інша особа. Також позивач зазначає, що відповідач не ознайомив його з правами та обов'язками та, призначивши розгляд справи про адміністративне правопорушення на наступний день після складання протоколу, позбавив можливості підготуватися до свого захисту.

Крім того, позивач вказує, що питання формування витрат підприємства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року вже було предметом планової перевірки органами Головного управління Державної фінансової інспекції у Харківській області, про що було відомо відповідачу під час проведення ревізії та виключало законність проведення повторної перевірки.

У зв'язку з наведеним, позивач просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі.

Судове рішення вмотивовано тим, що при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідач не виконав вимоги ст. 280 КУпАП. Дії позивача жодним чином не були кваліфіковані відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, вони не були описані в протоколі та постанові про накладення адміністративного стягнення, їм не була надана відповідна оцінка. Протокол та постанова не містять посилань на вчинення правопорушення саме позивачем ОСОБА_1, як працівником підприємства, тобто не визначені його активні дії (дія чи бездіяльність, у чому полягає правопорушення, які положення посадових інструкцій та закону порушено саме позивачем при виконанні посадових обов'язків, в який час і які функції покладено на позивача як на працівника цього підприємства), які призвели до адміністративного правопорушення.

З огляду на приписи ст. 55 КУпАП суд дійшов висновку про відсутність у головного державного фінансового інспектора відділу інспектування у сфері органів влади, оборони та місцевого самоврядування Державної фінансової інспекції в Харківській області Мусієнко В.В. права на складення протоколу про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ОСОБА_1

Також, суд зазначив про сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення не є триваючим та за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З посиланням на положення п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд визначився про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача ОСОБА_1, у зв'язку із закінченням строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі Державна фінансова інспекція в Харківській області посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Скаржник зазначає про хибність висновків суду про відсутність у посадових осіб Державної фінансової інспекції в Харківській області повноважень складати протоколи про притягнення осіб до адміністративної відповідності, передбаченої ст. 164-2 КУпАП, про наявність в діях позивача складу даного правопорушення та про виконання усіх вимог КУпАП під час складання протоколу про скоєння позивачем ОСОБА_1 цього правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також скаржник зазначає, що Акт ревізії підприємства, директором якого є позивач, складений 05 липня 2016 року. На момент його складання виявлені порушення фінансової дисципліни тривали в фінансовій звітності підприємства. Таким чином, виявлене правопорушення визнано триваючим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника та представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підлягає частковому задоволенню, а постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року скасуванню.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 234-1 КУпАП установлено, що органи державного фінансового контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства з фінансових питань (ст. 164-2), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста ст. 166-6).

Від імені органів державного фінансового контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, його заступники, а також інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Згідно із ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2013 року № 1045, який зареєстровано Міністерством юстиції України 27 грудня 2013 року № 2226/24758, затверджений Порядок оформлення Державною фінансовою інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення (втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України від 26 грудня 2016 року № 1160).

Стаття 164-2 КУпАП визначає адміністративне правопорушення з фінансових питань як приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, порушення правил ведення касових операцій, перешкоджання працівникам державної контрольно-ревізійної служби у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

При цьому згідно із вимогами ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 164-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства з фінансових питань, зокрема, - відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, - внесення неправдивих даних до фінансової звітності.

Статтею 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Згідно з ч. 8 ст. 9 вказаного Закону, відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Поняття «бухгалтерський облік» розкрите у ст. 1 цього Закону, це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності (ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону).

Так, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, визначає Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704.

Відповідно до пунктів 2.15, 2.16 вказаного Положення первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку, такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

Колегія суддів зазначає, що річну фінансову звітність підприємства відповідно до ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також п. 2 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року № 419 зобов'язані подавати: органам, до сфери управління яких вони належать; трудовим колективам на їх вимогу; власникам (засновникам) згідно з установчими документами; органам виконавчої влади та іншим користувачам відповідно до законодавства. До користувачів, яким слід подавати фінансову звітність, відносять, зокрема, органи державної статистики. Крім того, підприємства - платники податку на прибуток подають фінансову звітність органам Державної фінансової служби України разом з декларацією з податку на прибуток (п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 49.18.3 п. 49.18, п. 49.19 ст. 49 Податкового кодексу України, декларації за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України фінансова звітність приймається контролюючим органом (в даному випадку - органом Державної фінансової служби України) у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

Судом апеляційної інстанції установлено, що на виконання п. 46.2 Податкового кодексу України і п. 2 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року № 419, ДП «ХБТЗ» складений та поданий 26 лютого 2016 року до органу Державної фінансової служби Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2015 рік, який підписаний директором ДП «ХБТЗ» - позивачем по справі ОСОБА_1 та його головним бухгалтером ОСОБА_3 (а.с. 57-58).

Відповідно до п. 1.3.6.1 плану роботи Державної фінансової інспекції в Харківській області на 1 квартал 2016 року у період з 30 березня 2016 року по 27 червня 2016 року ревізійною групою проведено планову ревізію Державного підприємства «Харківський бронетанковий завод» (далі - підприємство, ДП «ХБТЗ») за період з 01 січня 2012 року по 01 травня 2016 року, за наслідками якої 05 липня 2016 року складений Акт № 08-20/13 (а.с. 129-142).

В Акті, зокрема, зазначено, що ревізію з питання правильності визначення розміру частини прибутку, який спрямовується до бюджету проведено суцільним способом за 2014 рік, 2015 рік, І квартал 2016 року та встановлено, що ДП «ХБТЗ» здійснював коригування обліку за Висновками 85 військового представництва Міністерства оборони України, які вплинули на відпускну вартість регламентованого ремонту танків та вплинули на суму отриманого прибутку. Відповідно до п. 2 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року № 138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Під час ревізії встановлено випадки, коли не коригувались витрати за Висновками 85 військового представництва Міністерства оборони України, а проводилось коригування, прибутку на суму не прийнятої сировини, комплектуючих, основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, на суму витрат по відрахуванню на соціальне страхування, на утримання та експлуатацію устаткування, загальновиробничих витрат, адміністративних витрат та витрат на збут за вищевказаними висновками, що призвело до зменшення отриманого прибутку.

Так, у 2015 році, при виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту танку < > , прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 8/6/4 від 08 серпня 2015 року), відкоригований на вартість не прийнятої сировини - 1 949,94 грн. та на вартість не прийнятих комплектуючих виробів - 2 848,00 грн., що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 4 791,94 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 101 704,56 грн., але сума прибутку ДП «ХБТЗ» була змінена на 106 496,50 гривень.

При виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту 8 танків: < >, прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 8/12/5 від 12 серпня 2015 року), відкоригований на вартість не прийнятої сировини - 23 176,14 грн. та, частково, на вартість не прийнятих комплектуючих виробів - 121 578,00 грн., що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 144 754,14 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 985 123,57 грн., але сума прибутку ДП «ХБТЗ» була змінена на 972 658,30 грн.

При виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту 10 танків: < >прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 8/21/4 від 21 серпня 2015 року), відкоригований на вартість не прийнятої сировини - 9 936,66 грн., та на вартість не прийнятих комплектуючих виробів - 55436,86 грн, що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 65 372,52 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 994 994,11 грн., але сума прибутку ДП «ХБТЗ» була змінена на 929 621,59 грн.

При виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту 5 танків: < >, прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 916 від 21 вересня 2015 року), відкоригований на вартість не прийнятої сировини - 1 153,26 грн., що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 1 153,26 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 634 470,56 грн., але сума прибутку ДП «ХБТЗ» була змінена на 633 317,30 грн.

При виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту 5 танків: < >, прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 933 від 28 вересня 2015 року), відкоригований на суму не прийнятої виробничої собівартості - 10 384,05 грн. та на суму 603,55 грн., що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 10 987,60 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 448 716,35 грн., але ДП «ХБТЗ» була відкоригована сума прибутку на суму 437 728,75 грн.

При виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту 5 танків: < >, прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 1063 від 09 листопада 2015 року), відкоригований на суму виробничої собівартості, адміністративних витрат та витрат на збут - 4 746,40 грн., що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 4 746,40 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 584 977,60 грн., але сума прибутку ДП «ХБТЗ» була змінена на 580 231,20 грн.

При виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту 7 танків: < >, прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 1138 від 09 листопада 2015 року), відкоригований на суму купівельних напівфабрикатів - 92 438,40 грн., основної заробітної плати - 319,66 грн., додаткової заробітної плати - 35,03 грн., відрахування на соціальне страхування - 128,44 грн., витрати на утримання та експлуатацію устаткування - 142,98 грн., загальновиробничі витрати - 271,79 грн., адміністративні витрати - 171,76 грн. та витрати на збут - 91 238,02 грн., всього на суму 184 746,08 грн., що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 184 746,08 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 975 819,36 грн., але сума прибутку ДП «ХБТЗ» була змінена на 791 073,28 грн.

При виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту 10 танків: < >, прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 1260 від 18 грудня 2015 року), відкоригований на суму не прийнятих купівельних напівфабрикатів - 2 055,03 грн., що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 2 055,03 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 961 958,86 грн., але сума прибутку ДП «ХБТЗ» була змінена на 959 903,83 грн.

При виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту 5 танків: < >, прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 324 від 22 серпня 2015 року), відкоригований на суму не прийнятої додаткової заробітної плати - 10 241,23 грн., відрахування на соціальне страхування - 2 224,04 грн., що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 12 465,27 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 985 123,57 грн., але сума прибутку ДП «ХБТЗ» була змінена на 972 658,30 грн.

При виконанні заказу < > на проведення регламентного ремонту 2 танків: < >, прибуток, при складанні ДП «ХБТЗ» виправлених калькуляцій після отримання висновку від 85 ПЗ МОУ (вих. № 325 від 22 березня 2016 року), відкоригований на суму не прийнятої додаткової заробітної плати 2 645,88 грн., відрахування на соціальне страхування - 571,76 грн., що призвело до зменшення суми отриманого прибутку на 3 217,64 грн. При цьому, у вказаному висновку 85 ПЗ МОУ пропонувався прибуток у сумі 239 762,13 грн., але сума прибутку ДП «ХБТЗ» була змінена на 236 544,49 грн.

На підставі встановленого, перевіряючими зроблений висновок про те, що внаслідок не проведення коригувань витрат за Висновками 85 військового представництва Міністерства оборони України, та зменшення прибутку від проведених коригувань на загальну суму 434 289,88 грн., у т. ч. за 2015 на 431 072,24 грн., ДП «ХБТЗ» допущено порушення вимог ст. 29 Бюджетного Кодексу України та п.1. Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року № 138, підприємством занижено чистий прибуток на суму 431 072,24 грн. та не нараховано, не перераховано частину прибутку (доходу) Державного підприємства до державного бюджету за 2015 рік в розмірі 15 відсотків у сумі 53 021,88 грн. (з урахуванням суми податку на прибуток в розмірі 18 відсотків).

Зазначене є порушенням п. 1 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», де вказано, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

В поясненні головним бухгалтером підприємства з приводу встановлених порушень зазначено, що висновки 85 військового представництва Міністерства оборони України не є підставою для коригування витрат з основної та додаткової заробітної плати, адміністративних витрат, витрат на збут, загальновиробничих витрат та інших статей витрат.

Порушення ДП «ХБТЗ» усунуто в повному обсязі та перераховано до бюджету занижену суму частини чистого прибутку в розмірі 53 021,88 грн. (платіжні доручення від 05 червня 2016 року № 100).

За висновком перевіряючих вказані порушення призвели до заниження у рядку 2350 «Чистий фінансовий результат» форми № 2 «Звіт про фінансові результати» ДП "ХБТЗ" за 2015 рік чистий фінансовий результат (прибуток) на суму 431,1 тис. грн, що є порушенням вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 3 "Звіт про фінансові результати", затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 07 лютого 2013 року № 73 (зі змінами) та п. 1 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

А також, порушення призвели до заниження у рядку 09 Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 16 травня 2011 року № 285, за 2015 рік частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті на суму 53 021,88 грн., що є порушенням вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 3 "Звіт про фінансові результати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року № 73 (зі змінами) та п.1 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

18 серпня 2016 року головний державний фінансовий інспектор відділу інспектування у сфері органів влади, оборони та місцевого самоврядування Державної фінансової інспекції в Харківській області Мусієнко В.В. складений по відношенню до директора ДП «ХБТЗ» ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 080/19, яким зафіксований факт скоєння позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, суть якого полягає у порушенні ч.ч. 3, 6 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: у внесенні неправдивих даних до фінансової звітності, а саме заниження у рядку 09 «Розрахунку частини чистого прибутку (доходу)» форми № 2 «Звіт про фінансові результати» ДП «ХБТЗ» за 2015 рік на суму 53 021,88 грн.

Копія вказаного протоколу вручена позивачу ОСОБА_1 18 серпня 2016 року, одночасно позивач ознайомлений зі своїми правами та обов'язками, що передбачені ст. 268 КУпАП (а.с. 18).

Статтею 268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення мається повідомлення № 20-08-25-14/5788, яким позивач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 128). Факт свого повідомлення 19 серпня 2016 року про розгляд справи 19 серпня 2016 року позивачем не оспорюється, про дану обставину зазначено в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б свідчили про звернення ОСОБА_1 до відповідача з клопотанням щодо перенесення розгляду справи у зв'язку з необхідністю підготовки до її розгляду.

Постановою першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Харківській області Каліннікова В.В. № 080/19 директора ДП «ХБТЗ» ОСОБА_1 за скоєння вищезазначеного правопорушення піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян). Копія вказаної постанови позивачем отримана 22 серпня 2016 року (а.с. 25-26).

Колегія суддів зазначає, що судам першої та апеляційної інстанції позивач та його представник не надали доказів, які б безспірно спростували встановлене під час проведення ревізії, зокрема, в частині яка стосується внесення неправдивих даних до фінансової звітності, а саме: заниження у рядку 09 «Розрахунку частини чистого прибутку (доходу)» форми № 2 «Звіт про фінансові результати» ДП «ХБТЗ» за 2015 рік на суму 53 021,88 грн., та відсутності вини позивача ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що під час проведення відповідачем ревізії ДП «ХБТЗ» підприємство погодилося з встановленим фактом порушення, та платіжним дорученням № 100 від 05 червня 2016 року перерахувало до бюджету занижену суму частини чистого прибутку в розмірі 53 021,88 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду про відсутність у головного державного фінансового інспектора відділу інспектування у сфері органів влади, оборони та місцевого самоврядування Державної фінансової інспекції в Харківській області Мусієнко В.В. права на складення протоколу про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ОСОБА_1 А також, про те, що дії позивача відповідачем не були кваліфіковані відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, вони не були описані в протоколі та постанові про накладення адміністративного стягнення, їм не була надана відповідна оцінка. Протокол та постанова не містять посилань на вчинення правопорушення саме позивачем ОСОБА_1, як працівником підприємства, тобто не визначені його активні дії (дія чи бездіяльність, у чому полягає, які положення посадових інструкцій та закону порушено саме позивачем при виконанні посадових обов'язків, в який час і які функції покладено на позивача як на працівника цього підприємства), які призвели до адміністративного правопорушення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не виконані усі вимоги ст. 280 КУпАП.

Крім того, колегія суддів зазначає, що визначившись про відсутність події і складу правопорушення, суд першої інстанції зазначений висновок обґрунтував лише тим, що відповідач всупереч положенням ч. 2 ст. 71 КАС України не довів суду, що при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та Законами України. Питання щодо наявності/відсутності вині позивача ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, судом не з'ясовувалося.

Оскільки при вирішенні спору суд неповно з'ясував обставини справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права до встановлених у справі обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до приписів п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Харківській області слід задовольнити частково - скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нове судове рішення про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Колегія суддів зазначає, що з моменту складання та подання до контролюючого органу (тобто з 26 лютого 2016 року) підприємством Звіту про фінансові результати за 2015 рік, цей Звіт є документом, що засвідчує певні факти, які, по суті, мають юридичне значення. Отже, передбачене ч. 1 ст. 164-2 КУпАП правопорушення, яке полягає в внесення неправдивих даних до фінансової звітності, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час.

Тому зазначене порушення не можна вважати триваючим, а отже, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня його вчинення.

Крім того, колегія суддів зауважує, що як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 18 серпня 2016 року та з оскаржуваної позивачем постанови про накладання адміністративного стягнення, дата скоєння позивачем вищезазначеного правопорушення не визначена, хоча під час проведення ревізії відповідач не був позбавлений можливості встановити цю обставину.

Таким чином, колегія суддів визнає постанову відповідача № 080/19 від 19 серпня 2016 року про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП протиправною та скасовує цю постанову.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає рішення про скасовування постанови і закриває справу (п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП).

Положеннями статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, серед іншого, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що винесення постанови судом про закриття провадження у справі про адміністративні порушення може мати місце лише у випадку розгляду такої справи судом.

Підстави для закриття провадження у справі, встановлені ст. 157 КАС України, вичерпні і розширеному застосуванню не підлягають.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що закриття провадження у справі про адміністративні порушення не входить до повноваження адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС України, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 41, 94, 184, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.п. 1, 4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Харківській області задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1.

Визнати протиправною і скасувати постанову Державної фінансової інспекції в Харківській області № 080/19 від 19 серпня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині - відмовити.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Донець Л.О.
Повний текст постанови виготовлений і підписаний 16 травня 2017 року.