Справа № 804/6352/16
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 травня 2017 року м. Київ К/800/11798/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Фонду державного майна України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, третя особа - Дніпропетровська обласна профспілкова організація працівників державних установ, про скасування наказу,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача та скасувати наказ Фонду державного майна України від 16 вересня 2016 року № 146-р про оголошення їй догани. В обґрунтування позову зазначала, що її безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказу від 06 квітня 2016 року № 69/15-Н, який на її думку, є незаконним і не відповідає вимогам статей 50, 52, 57 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України), Правилам внутрішнього трудового розпорядку Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, затвердженого загальними зборами трудового колективу 21 вересня 2009 року (далі - Правила ВТР) і колективному договору між адміністрацією та трудовим колективом Регіонального відділення. Посилаючись на те, що вона, як державний службовець, 23 травня 2016 року направила з цього приводу керівництву відділення службову записку від 23 травня 2016 року, проте не отримала жодної відповіді чи пояснень, а оскаржуваний наказ прийнято за відсутності згоди виборного профспілкового комітету, членом якого вона є, просила суд задовольнити позов.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 16 вересня 2016 року № 146-р про оголошення догани заступнику начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області ОСОБА_1

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, КЗпП України, Закону України «Про державну службу» та Правилам ВТР. Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та доводам відповідача про те, що у Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Дніпропетровській області відсутні первинна профспілкова організація та профспілковий комітет; наказ начальника цього відділення від 06 квітня 2016 року № 69/15-Н «Про Журнал виходу на роботу працівників» є законним і обґрунтованим, а тому підлягав виконанню і службова записка позивача щодо неправомірності цього наказу не містила вимоги надати письмову відповідь на порушені в ній питання.

Згідно із пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що задовольняючи позов, суди виходили з наступного.

Особливості застосування до державних службовців заходів дисциплінарного впливу визначені статтею 65 Закону України «Про державну службу», згідно з частиною першою якої, у редакції, чинній на час винесення спірного наказу, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Судами встановлено, що за рішенням суду з 14 червня 2012 року позивача поновлено на посаді заступника начальника Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області і з 11 грудня 2015 року ОСОБА_1 приступила до роботи.

Наказом Фонду державного майна України від 16 вересня 2016 року № 146-р позивачу оголошено догану за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме, за не виконання наказу начальника Регіонального відділення Регіонального відділенні Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 06 квітня 2016 року № 69/15-Н «Про Журнал виходу на роботу працівників».

Підставами притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стали : подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Фонду державного майна України від 07 вересня 2016 року, доповідна записка департаменту забезпечення діяльності Фонду від 04 липня 2016 року № 42-148 та лист Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області від 06 червня 2016 року №01-15-02961.

За приписами статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як встановлено судами, відповідач, з метою підвищення трудової дисципліни мав намір та впровадив книгу щоденного обліку виходу працівників на роботу. У цій книзі, яка є способом організації первинного обліку робочого часу працівників, останні повинні розписуватися перед початком роботи та по завершенню.

Умови укладення трудового договору між працівником і роботодавцем визначені статтею 21 КЗпП України, якою встановлено, що влаштовуючись на роботу, тобто укладаючи трудовий договір, працівник бере на себе зобов'язання не лише виконувати передбачену таким договором роботу, але і виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку.

Статтею 142 КЗпП України передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

Згідно зі статтями 57, 66 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства, правил внутрішнього трудового розпорядку. Зокрема, визначаються час початку і закінчення перерви.

Отже, ведення книги обліку виходу на роботу може бути передбачено правилами внутрішнього трудового розпорядку. Адже саме порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а не порядку розписування у книзі, є порушенням трудової дисципліни.

При цьому, відповідно до статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний роз'яснити працівникові його права й обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, ознайомити його з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

Отже, для можливості законного застосування до працівника заходів дисциплінарної відповідальності чи громадського впливу за порушення трудової дисципліни, пов'язаних із несвоєчасним виходом на роботу, він має бути ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку. А правила, своєю чергою, мають містити посилання на порядок обліку виходу на роботу за допомогою книги (журналу).

Документуючи невихід на роботу або запізнення працівника, в разі якщо адміністрація планує вжити до нього заходів дисциплінарного стягнення, слід подбати, щоб відповідне порушення трудової дисципліни було підтверджене не лише даними книги обліку виходу на роботу, але й іншими документами первинного обліку робочого часу та нарахування зарплати.

Перевіряючи обставини справи, суди встановили, що позивач належним чином виконувала свої посадові обов'язки та не порушувала правил трудового розпорядку. Натомість, заперечуючи ці обставини, відповідач не надав жодних доказів, що підтверджують порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни та не довів обґрунтованість підстав, за яких позивачу оголошено догану наказом Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 16 вересня 2016 року № 146-р.

Враховуючи те, що за приписами частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суди дійшли висновку, що позов підлягає задоволенню.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Фонду державного майна України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук