Справа № 2-а-6933/10/1570
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-6933/10/1570

Категорія:10.3.4Головуючий в 1 інстанції: Колесниченко О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Бойка А.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження, апеляційні скарги Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та Прокурора Болградського району Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2011 року, у справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому ставить вимоги до ОСОБА_1, про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, у розмірі 4 050,00 грн. та пені, за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, у розмірі 91,13 грн.

Вимоги обґрунтовано порушенням з боку відповідача вимог ст.ст. 19, 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21.03.1991р. №875-ХІІ.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2011 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову суду позивачем та прокурором Болградського району Одеської області подано апеляційні скарги, з яких вбачається порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просять скасувати постанову суду та винести нову, якою задовольнити позов.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів проведено перевірку відповідача з приводу додержання вимог Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21.03.1991р. №875-ХІІ, щодо створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Перевіркою встановлено, що відповідачем порушено права незахищених верств населення та на протязі 2009 р. недораховані кошти до державного бюджету України за нестворені робочі місця для працевлаштування інвалідів.

Згідно Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників у відповідача склала 10 осіб, у звязку з чим норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, у відповідності до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-Х11 із змінами та доповненнями, склав 1 робоче місце, проте на підприємстві не створено жодного місця для працевлаштування інвалідів.

З урахуванням вищенаведеного та відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21.03.1991р. №875-ХІІ, Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, застосовані до відповідача адміністративно-господарські санкції шляхом нарахування до сплати 4 050,00 грн. за 1 нестворене робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів.

Дані санкції відповідачем не сплачені, у звязку з чим, Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовними вимогами про стягнення у примусовому порядку вищезазначеної суми штрафних санкцій.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, відмовлено в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 8 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відділення Фонду соціального захисту інвалідів з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, мають право в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, здійснювати перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подачі ними звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у тому числі шляхом зарахування, та сплати ними адміністративно-господарських санкцій.

Згідно ст. 17 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда. Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров'я перешкоджає виконанню професійних обов'язків, загрожує здоров'ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров'я інвалідів.

Частиною 9 ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, передбачені вимоги до підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, щодо реєстрації у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щорічного подання цим відділенням звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні , для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Такий же обов'язок підприємств, установ та організацій по створенню робочих місць для інвалідів та прийняттю їх на роботу закріплено й у ст. 12 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992р. N 2694-XII (із змінами та доп.) та у ст. 172 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971р. (із змінами та доп.).

Отже, чинним законодавством України передбачено гарантії спеціального захисту інвалідів шляхом встановлення особливих вимог щодо організації робочого місця інваліда та покладення на підприємство обов'язку забезпечувати для інвалідів належні та безпечні умови праці з урахуванням медичних показань, але без встановлення для підприємства жодних обмежень щодо обов'язку працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ч. 10 ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно «Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників у відповідача склала 10 осіб, в звязку з чим норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, у відповідності до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-Х11 із змінами та доповненнями, склав 1 робоче місце, проте на підприємстві не було створено жодного місця для працевлаштування інвалідів.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-Х11 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

У відповідності до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою КМУ від 31 січня 2007 р. N 70, який визначає процедуру сплати підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці), суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів; роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) за місцем їх державної реєстрації, як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на балансовий рахунок 3510 в установах Національного банку, відкритий в органах Державного казначейства, або на балансовий рахунок 2510 в установах комерційних банків до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

В свою чергу, згідно ч. 4 „Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою КМУ від 31 січня 2007 р. N 70, порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення. Порядок нарахування пені та встановлення строку її сплати затверджуються Мінпраці.

Статтею 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлений обов'язок підприємств створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації їх працевлаштування, а також надавати відповідні звіти Фонду соціального захисту інвалідів.

В свою чергу, у відповідності до ст. 18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань, здійснює Державна служба зайнятості.

Крім того, відповідно до пункту 10 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1995 року N 314, працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

В свою чергу, підприємства на підставі п. 5 та п. 14 вказаного Положення розробляють заходи, щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів, у межах нормативу повинні створювати за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів інформувати державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовувати праця інвалідів.

Відповідно до вимог пункту 3 Положення робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Згідно ч. 2 „Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого Постановою КМУ від 31 січня 2007 р. N 70, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно Інструкції щодо заповнення форми звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.2005 року № 420, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.2005 року за № 1534/11814, для інформування населення про наявність вакансій, сприяння працевлаштуванню громадян, зареєстрованих у центрах зайнятості як такі, що шукають роботу, для підбору персоналу на замовлення роботодавців використовується форма звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій».

У графі 15 цієї форми наводяться дані про можливість працевлаштування на вільне робоче місце (вакантну посаду) особи, що належить до окремої категорії громадян, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, у рахунок річної броні, установленої місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами відповідних рад за поданням центрів зайнятості, відповідно до статті 5 Закону України «Про зайнятість населення», із змінами та доповненнями, а також інвалідів, пенсіонерів, студентів та інших.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2009 року відповідач подавав до Болградського районного центру зайнятості звіти про наявність вакансій, з яких вбачається, що відповідач протягом 2009 року щомісячно інформував центр зайнятості про наявність вільних робочих місць, на які можуть бути працевлаштовані інваліди.

Проте, Болградським районним центром зайнятості інваліди на заявлені відповідачем вакантні місця не направлялись.

Таким чином, відповідач протягом 2009 року здійснював низку необхідних заходів, спрямованих на виконання покладеного на нього обов'язку щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

З огляду на вищевказане, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що обовязок підприємства, щодо створення робочих місць для інвалідів, не супроводжується його обовязком самостійно підбирати інвалідів на створені робочі місця. При цьому, статтею 18 вищезазначеного Закону встановлено, що підприємства повинні надавати державній службі зайнятості інформацію необхідну для організації працевлаштування інвалідів, що й зроблено відповідачем.

Судова колегія вважає, що відповідачем вжито всіх передбачених законодавством заходів для забезпечення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, а тому позивач неправомірно застосував до нього штрафні санкції.

Оскільки суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, порушень матеріального та процесуального права не допустив, а доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, тому відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 185, 197, 198, 200, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та Прокурора Болградського району Одеської області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів, після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4