Справа № 822/990/17
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/990/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Ковальчук О.К. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просить визнати неправомірним рішення державного реєстратора управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області № РВ-017 від 24.02.2017 року, та зобов'язати відповідача внести відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, виділеної ОСОБА_2 розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації №460/2007 від 25.12.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що, прийнявши рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру № РВ-017 від 24.02.2017 року, державний кадастровий реєстратор порушив вимоги законодавства України, зокрема статтю 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 року № 3613-VI та пункт 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, пославшись на підстави для відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, які не передбачені законодавством.

Відповідно до ухвали від 27.04.2017 року Хмельницький окружний адміністративний суд розглянув адміністративну справу у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити з підстав, викладених нижче.

Суд встановив, що 26.07.2016 року голова Старокостянтинівської районної державної адміністрації, на підставі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2016 року по справі № 822/669/16, видав розпорядження № 132/2016-р "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", яким надав дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за Схемою поділу № 361, орієнтовною площею 1,2245 га, розташованої за межами населених пунктів на території Капустинської сільської ради.

08.09.2016 року позивач звернувся із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, виділеної йому розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації №460/2007-р від 25.12.2007 року.

16.09.2016 року державний кадастровий реєстратор прийняв рішення №3В-016 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, яке позивач оскаржив до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Постановою від 29.12.2016 року по справі № 822/1999/16 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправним і скасував рішення державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області № ЗВ-016 від 16.09.2016 року.

02.02.2017 року позивач повторно подав заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо присвоєння кадастрового номеру вищевказаній земельній ділянці.

24.02.2017 року державний кадастровий реєстратор відділу у Старокостянтинівського районі головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області прийняв рішення №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Підставами для відмови слугували:

- невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: згідно пункту 3 частини 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", земельна ділянка не відповідає проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" (схемі розподілу земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)) наявного у місцевому фонді документації із землеустрою у Відділі Старокостянтинівського району Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; невірна експлікація земельних угідь за формою 6-зем на кадастрову плані; відступній акт приймання-передачі документації до місцевого фонду документації із землеустрою;

- невідповідність електронного документа установленим вимогам пункту 74 частини 2, частини 3 Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру", даним документації із землеустрою;

- наявність зауважень щодо валідності електронного документу.

Рішення № РВ-017 від 24.02.2017 року позивач оскаржив до суду

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує зазначене нижче.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 року № 3613-VI (надалі - Закон N 3613-VI), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно зі статтею 5 Закону № 3613-VI порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

За змістом частин 1-2 статті 15 Закону N 3613-VI до Державного земельного кадастру включаються, зокрема, такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку, тощо.

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частин 1-2 та 5 статті 16 Закону N 3613-VI земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Частиною 3 статті 24 Закону № 3613-VI передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

У відповідності до частин 4-6 статті 24 Закону № 3613-VI для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до пункту 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 1051 від 17.10.2012 року (далі Порядок №1051) для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації);

3) електронний документ.

Пунктом 111 Порядку N 1051 визначено, що державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Відповідно до пункту 67 Порядку № 1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Згідно з пунктом 77 Порядку № 1051 у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1) складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16;

2) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Відмовляючи позивачу у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку (рішення № РВ-017 від 24.02.2017 року), відповідач зазначив, що земельна ділянка не відповідає проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" (схемі розподілу земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)) наявного у місцевому фонді документації із землеустрою у Відділі Старокостянтинівського району Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, невірна експлікація земельних угідь за формою 6-земель на кадастровому плані, відсутній акт приймання-передачі документації до місцевого фонду документації із землеустрою; електронний документ не відповідає вимогам пункту 74 частин 2 і 3 Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" та даним документації із землеустрою.

Всупереч вимогам частин 2 та 4 статті 71 КАС України відповідачем до суду не надані докази невідповідності проекту землеустрою спірної земельної ділянки проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" (схемі розподілу земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)), а також не виконав вимоги суду (ухвала від 04.04.2017 року) щодо надання копії зазначеного проекту землеустрою та схеми розподілу земельних ділянок. При цьому суд враховує, що однією з підстав для прийняття відповідачем спірного рішення слугувала відсутність акту приймання-передачі документації до місцевого фонду документації із землеустрою, що, на думку суду, вказує на відсутність у відповідача проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" (схемі розподілу земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)) на час прийняття спірного рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастр. Тому, суд вважає недоведеним факт невідповідності поданої позивачем документації з землеустрою спірної земельної ділянки проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" (схемі розподілу земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)).

Суд також враховує, що форма державної статистичної звітності №6-зем ("Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності"), на яку посилається відповідач у спірному рішенні, не заповняється з 2016 року, оскільки наказом Державної служби статистики України № 190 від 19.08.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 08.09.2015 року за № 1084/27529, визнаний таким, що втратив чинність наказ Державного комітету статистики України від 05.11.1998 року № 377 "Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем)".

Однією з зазначених у спірному рішенні підстав для відмови є невідповідність електронного документа вимогам частин 2 і 3 пункту 74 Порядку № 1051 та даним документації із землеустрою.

Пунктом 74 Порядку № 1051 передбачено, що державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: 1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); 2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; 3) даним документації із землеустрою та оцінки земель. Зазначена норма визначає порядок дій державного кадастрового реєстратора щодо перевірки електронного документа та не може слугувати підставою для відмови у внесенні відомостей щодо земельної ділянки до Державного земельного кадастру.

Крім того, за змістом пункту 77 Порядку № 1051 у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, державний кадастровий реєстратор: 1) складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16; 2) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Отже, невідповідність електронного документа вимогам частин 2 і 3 пункту 74 Порядку № 1051 може бути підставою для повернення заявникові документації із землеустрою для виправлення відповідних помилок, однак не може бути підставою для прийняття рішення про відмову щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Таким чином, спірне рішення № РВ-017 від 24.02.2017 року прийняте відповідачем з порушенням статті 24 Закону № 3613-VI та пункту 111 Порядку № 1051 з підстав, не передбачених законодавством.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав належних і допустимих доказів правомірності рішення № РВ-017 від 24.02.2017 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Натомість, в процесі судового розгляду спору суд не встановив наявності підстав для відмови.

Тому, позовні вимоги необхідно задовольнити.

Згідно з частиною 1 статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Пунктом 4 частини 1 статті 163 КАС України передбачене право суду щодо встановлення під час постановлення судового рішення у справі строку для подання суб'єктом владних повноважень відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Вищий адміністративний суд України рішенням від 24.10.2013 року у справі №К/800/28965/13 вказав, що відповідно до частини 1 статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій. Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. У разі звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Зважаючи на встановлені судом обставини, а саме неодноразові відмови відповідача щодо внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру з формальних підстав, яким надано правову оцінку в судовому порядку, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі та зобов'язати управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про її виконання.

Роз'яснити відповідачу, що відповідно до частини 2 статті 267 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України у зв'язку з задоволенням позовних вимог судові витрати позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України "Про державний земельний кадастр" та статтями 4-15, 41, 70-71, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області № РВ-017 від 24.02.2017 року.

Зобов'язати управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області внести відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки яка була виділена ОСОБА_1 розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 460/2007-р від 25.12.2007 року.

Зобов'язати управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області у місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про її виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1280,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук