Справа № 810/1055/17
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

самовідвід судді

15 травня 2017 року 810/1055/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання - Гай А.В.;

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представників відповідача - ОСОБА_2; ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заву про самовідвід судді Брагіної О.Є. в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СІМ-ФОН" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся із даним позовом до суду 15.03.2017 р.

Ухвалою від 15.03.2017 р. було відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 15.05.2017 р. представництво інтересів позивача здійснював гр. ОСОБА_1, повноваження якого підтверджені довіреністю від 04.04.2017р.

ОСОБА_1 до недавнього часу працював в апараті Київського окружного адміністративного суду і у судді склалися з ним не тільки робочі, але і дружні стосунки.

Вирішуючи питання щодо можливості подальшого розгляду справи за таких обставин, суд виходив із такого:

згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність судді має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв він упередженість або безсторонність у даній справі в контексті вчинення юридично значимих дій для ухвалення необ'єктивного рішення.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v.), рішення від 24.02.1993, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). За висновком ЄСПЛ у кожній окремій справі потрібно з?ясувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (приклад рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п.43).

Проте, ЄСПЛ одночасно наголошує на необхідності при вирішенні будь-якої справи на абсолютній об'єктивності та безсторонності суду.

П. 1 ст. 6 КЗПЛ вимагає, щоб «суд», що підпадає під його дію, був неупередженим. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, пункт 93). ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості А саме, ЄСПЛ проводить відмінність між: 1) суб'єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб'єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі; 2) об'єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П'єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Оскільки чітка відмінність між цими поняттями відсутня, а поведінка судді може об'єктивно викликати сумнів в його неупередженості, з точки зору зовнішнього спостерігача (об'єктивний тест), рішення про те, чи слід застосувати в певній ситуації той чи інший критерій, залежить від конкретних фактів оспорюваної поведінки (Кіпріану проти Кіпру, п. 119 і 121).

З урахуванням того, що в Україні триває встановлення нових стандартів здійснення правосуддя задля повернення довіри суспільства до судів, суд не знаходить для себе можливим здійснювати подальший розгляд справи за наведених обставин. При прийнятті рішення про самовідвід, судом були використані як суб'єктивний, так і об'єктивний критерії неупередженості суду.

Керуючись статтями 27,160,165, КАСУ, суд ухвалив

у х в а л и в:

1. Заяву про самовідвід судді Брагіна О.Є., - задовольнити.

2. Передати справу до канцелярії суду для визначення в установленому порядку головуючого у справі.

Відповідно до частини третьої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Брагіна О.Є.