Справа № 816/566/17
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/566/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представника позивача - Руденко В.Б.,

представника відповідачів - Тернової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання в м. Полтаві до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2017 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання в м. Полтаві (надалі - позивач, Відділення фонду) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - відповідач) , в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо винесення постанови від 13.04.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 105,33 грн та винесення постанови від 13.04.2017 про стягнення виконавчого збору в сумі 1 360,00 грн у ВП №36228318;

- скасувати постанову від 13.04.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 105,33 грн та постанову від 13.04.2017 про стягнення виконавчого збору у сумі 1 360,00 грн у ВП №36228318;

- визнати неправомірною, безпідставною, незаконною та скасувати вимогу від 13.04.2017 №3083 про сплату витрат на проведення виконавчих дій у сумі 3 444,00 грн, штрафу в сумі 680,00 грн, витрат на проведення виконавчих дій у сумі 105,33 грн та виконавчого збору в сумі 1 360,00 грн;

- визнати протиправними, незаконними дії щодо винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.03.2017 по ВП №36228318;

- скасувати постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.03.2017 по ВП №36228318.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що Відділенням фонду повністю виконано рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013 про зобов'язання прийняти рішення щодо призначення, перерахунку та виплати ОСОБА_3 допомоги та страхових виплат у зв'язку з професійним захворюванням відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Незважаючи на це, відповідач виніс оскаржувані рішення та вчинив дії, якими порушив права добросовісного боржника у виконавчому провадженні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідачів проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність дій та оскаржуваних рішень органу державної виконавчої служби.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, а також матеріали виконавчого провадження №36228318, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 1 частини другої статті 17 цього Закону серед переліку виконавчих документів передбачає виконавчі листи, що видаються судами, які відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV).

Cуд встановив, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2013 у справі №2а-1622/7091/12 позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Полтаві про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_3 допомог та страхових виплат у зв'язку із професійним захворюванням відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з урахуванням, що страховий випадок настав 26.05.2004, починаючи з 12.10.2005 та враховуючи для обчислення середньої заробітної плати (доходу), крім іншого, розмір заробітної плати ОСОБА_3, яка виплачувалась за трудовим договором, укладеним з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.В. Скліфосовського (а.с. 6-10).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 30.01.2013 ВП №36228318 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-1622/7091/12, виданого 17.01.2013 Харківським апеляційним адміністративним судом (а.с. 40-43).

Вказаною постановою боржника зобов'язано самостійно виконати рішення суду в 7-денний строк з моменту винесення постанови (а.с. 43).

25.01.2013 ОСОБА_3 звернулася до Харківського апеляційного адміністративного суду із заявою про роз'яснення зазначеної постанови суду, за наслідками розгляду якої ухвалою цього ж суду від 07.02.2013 роз'яснено, що для обчислення середньої заробітної плати (доходу) підлягає розмір заробітної плати ОСОБА_3, яка виплачувалась за трудовим договором, укладеним з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. Скліфосовського з урахуванням заробітної плати згідно умов згаданого трудового договору, була виплачена ОСОБА_3 з фонду оплати праці Машівської центральної районної лікарні, відділу охорони здоров'я УМВС України у Полтавській області, Зіньківської центральної районної лікарні, Чутівської центральної районної лікарні, Карлівської центральної районної лікарні, Шишацької центральної районної лікарні, Великобагачанської центральної районної лікарні, Хорольської центральної районної лікарні (а.с. 11-12).

Постановою від 19.02.2013 старшим державним виконавцем виправлено помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження у зв'язку з допущенням Харківським апеляційним адміністративним судом в рішенні помилки щодо назви Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у зв'язку з чим відкладено провадження виконавчих дій (а.с. 44-47).

22.02.2013 Відділенням фонду на підставі ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 про роз'яснення рішення суду проведено коригування, за наслідками чого прийнято постанову № 1623/1406/62, якою призначено доплати страхових виплат потерпілій ОСОБА_3 в розмірі 9124,57 грн - щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності (вид виплати 410, КЕКВ 2730.03) за лютий 2013 року (а.с. 14), а також прийнято постанову №1623/1406/61, якою продовжено потерпілій ОСОБА_3 раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку (вид виплати 410, КЕКВ 2730.03) в розмірі 1981,47 грн, виплати провадити з 01.02.2013 по 31.01.2014 включно (а.с. 13).

03.10.2013 старшим державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що Відділенням фонду направлено заяву про роз'яснення рішення суду до Харківського апеляційного адміністративного суду 02.10.2013 (а.с. 48-49).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013 роз'яснено постанову від 09.01.2013 по справі №2а-1622/7091/12 в частині зобов'язання Відділення фонду прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_3 допомог та страхових виплат у зв'язку із професійним захворюванням відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", вказавши, що перерахунок призначених ОСОБА_3 щомісячних страхових виплат, у зв'язку із професійним захворюванням, підлягає здійсненню з урахуванням п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

У зв'язку з викладеним постановою від 03.12.2013 виконавче провадження №36228318 поновлено (а.с. 50-51).

Далі, Відділення фонду листом №5331/01-11 від 12.12.2013 повідомило відповідача про відсутність механізму перерахунку страхових виплат потерпілим згідно ухвали суду від 14.11.2013.

У зв'язку з цим боржник звернувся до Відділення фонду щодо надання механізму відповідного розрахунку, що, у свою чергу, слугувало підставою для винесення державним виконавцем постанови від 17.12.2013 про відкладення провадження виконавчих дій (а.с. 52-53).

Оскільки рішення суду тривалий час не виконувалося, постановою державного виконавця від 16.04.2014 до участі у виконавчому провадженні було залучено експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора М.С. Бокаріуса Полтавського відділення, зобов'язано його надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань розробки методики (механізм) перерахунку, що повинно здійснити Відділення фонду на користь ОСОБА_3 згідно виконавчого листа №2а-1622/7091/12 від 17.01.2013 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 2а-1622/7091/12 від 14.11.2013 (а.с 54-55).

Згідно висновку № 868 від 15.10.2014 судової економічної експертизи по виконавчому провадженню №36228318 (а.с. 97-111), у відповідності до методики перерахунку щомісячних страхових виплат з урахуванням п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV від 23.09.1999, згідно ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду №2а-1622/7091/12 від 14.11.2013 та виконавчого листа № 2а-1622/7091/12, виданого 17.01.2013 Харківським апеляційним адміністративним судом, за період з 12.10.2005 по 31.10.2014:

- розмір страхових виплат ОСОБА_3 становить 412 868,90 грн;

- розмір виплачених страхових виплат ОСОБА_3 становить 160253,55 грн;

- розмір заборгованості по недорахованих та невиплачених страхових виплатах ОСОБА_3 становить 252615,35 грн.

На оплату висновку судової економічної експертизи №868 від 15.10.2014, виготовленого Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. Бокаріуса С.М., понесено витрати в сумі 3444,00 грн, у зв'язку з чим старшим державним виконавцем 25.11.2014 винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 3444,00 грн (а.с. 57-58).

Позивач оскаржив вищевказану постанову до адміністративного суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 у справі №816/4963/14 (а.с. 80-85), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 (а.с. 86-90) у задоволенні позовних вимог про скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 25.11.2014 ВП № 36228318 відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, встановлені в ході розгляду справи №816/4963/14 додаткового доказування не потребують.

Станом на 12.01.2015 рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2013 позивачем не виконано. Тому 12.01.2015 старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення на Відділення фонду штрафу в розмірі 680,00 грн (а.с. 60-61).

Позивач оскаржив постанову про накладення штрафу до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.04.2015 адміністративний позов Відділення фонду залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням строків звернення до адміністративного суду (а.с. 91-92).

В подальшому постановою старшого державного виконавця від 14.02.2015 зупинено виконавче провадження №36228318 у зв'язку з направленням до суду подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду (а.с. 62-63).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.04.2015 по справі №554/3695/15-а змінено спосіб і порядок виконання рішення Харківського апеляційного адміністративного суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2а-1622/7091/12 від 17.01.2013, та зобов'язано Відділення фонду прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_3 допомог та страхових виплат у зв'язку з професійним захворюванням відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», з урахуванням того, що страховий випадок настав 26.05.2004, починаючи з 12.10.2005 та враховуючи для обчислення середньої заробітної плати (доходу), крім іншого, розмір заробітної плати ОСОБА_3, яка виплачувалася за трудовим договором, укладеним з Полтавською обласною клінічною лікарнею ім. М.В. Скліфосовського згідно висновку № 868 судової економічної експертизи в сумі 252 615,35 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 по справі № 554/3695/15-а скасовано ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 17.04.2015 про зміну способу та порядку виконання рішення Харківського апеляційного адміністративного суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2а-1622/7091/12 від 17.01.2013 (а.с. 115-117).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2017 ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 залишено без змін (а.с. 112-114).

29.03.2017 державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у ВП № 36228318 (а.с. 65-66).

30.03.2017 державний виконавець виніс вимогу № 2684 (а.с. 67-68), якою зобов'язав Відділення фонду в строк до 07.04.2017 виконати рішення суду зобов'язального характеру в інтересах ОСОБА_3 та надати до відділу документальне підтвердження, у зв'язку з тим, що підстави для висновку про неможливість виконання судового рішення відсутні.

Відділення фонду 06.04.2017 звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області із заявою про закінчення виконавчого провадження, оскільки Відділенням фонду були прийняті постанови від 22.02.2013 №1623/1406/1406/61 про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати ОСОБА_3 та №1623/1406/1406/62 про призначення доплати страхової виплати потерпілій ОСОБА_3 (а.с. 71), у зв'язку з чим позивач вважав рішення суду виконаним.

Крім того, 07.04.2017 позивач на адресу відповідача направив лист № 891/01-11, за змістом якого Відділення фонду не вбачає підстав для поновлення виконавчого провадження, оскільки всі зобов'язання ним виконані (а.с. 69-70).

13.04.2017 державний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 105,33 грн (а.с. 73) та постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн (а.с. 76-77).

Крім того, 13.04.2017 державним виконавцем винесено вимогу №3083 (а.с. 79-80), якою повідомлено, що Відділення фонду має сплатити:

- витрати на проведення виконавчих дій в сумі 3 444,00 грн згідно постанови від 25.11.2014;

- штраф у сумі 680,00 грн згідно постанови від 12.01.2015;

- витрати на проведення виконавчих дій в сумі 105,33 грн згідно постанови від 13.04.2017;

- виконавчий збір у сумі 1360,00 грн згідно постанови від 13.04.2017.

Вказаною вимогою зобов'язано відповідача сплатити зазначені суми та виконати рішення суду зобов'язального характеру в інтересах ОСОБА_3 з урахуванням висновку судової економічної експертизи №868 від 15.10.2014 з наданням до відділу документального підтвердження.

Не погоджуючись із постановами від 29.03.2017 про поновлення вчинення виконавчих дій, від 13.04.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 105,33 грн, від 13.04.2017 про стягнення виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн, вимогою державного виконавця від 13.04.2017 № 3085 та діями по їх винесенню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку постанові про поновлення вчинення виконавчих дій від 29.03.2017, суд виходить з такого.

Як встановлено вище, виконавче провадження № 36228318 з примусового виконання виконавчого листа №2а-1622/7091/12, виданого 17.01.2013 Харківським апеляційним адміністративним судом було зупинено постановою державного виконавця від 14.02.2015 у зв'язку з направленням до суду подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

На момент зупинення виконавчого провадження діяла стаття 38 Закону № 606-XIV, пунктом 1 якої було визначено, що виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

02.06.2016 було прийнято Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII), який набув чинності 05.10.2016, та на підставі якого визнано таким, що втратив чинність Закон № 606-XIV.

Відповідно до п. 7 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Так, після розгляду 01.03.2017 Вищим адміністративним судом України касаційних скарг Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та ОСОБА_3 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 про скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 17.04.2015 про зміну способу і порядку виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2013, державним виконавцем на підставі частини п'ятої статті 35 Закону № 1404-VIII поновлено вчинення виконавчих дій постановою від 29.03.2017 (а.с. 65-66).

Відповідно до приписів частини п'ятої статті 35 Закону № 1404-VIII після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Отже чинним законодавством передбачений такий обов'язок державного виконавця продовжити примусове виконання рішення після усунення обставин, що стали підставою його зупинення.

Відтак, оскаржувана постанова про поновлення вчинення виконавчих дій та дії відповідача щодо її винесення є правомірними.

Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 105,33 грн слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2 ст. 42 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону № 1404-VIII витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Як встановлено судовим розглядом, при здійсненні виконавчого провадження понесені витрати на проведення виконавчих дій в сумі 105,33 грн, а саме:

- бланк формату А-4, виготовлений на принтері 22 шт. * 0,75 грн = 16,50 грн;

- оплата за користування АСВП = 51,00 грн,

- канцелярські вироби - 7,35 грн;

- марки 12 шт - 24,00 грн;

- конверт без марки 12 шт * 0,54 грн = 6,48 грн;

Всього 105,33 грн.

Відповідачем підтверджено правильність обчислення розміру витрат на проведення виконавчих дій, що зазначений у постанові про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність прийнятої відповідачем постанови.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 13.04.2017 в розмірі 1360,00 грн суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону № 606-XIV (в редакції, станом на момент відкриття ВП № 36228318) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як встановлено, пунктами 2, 3 постанови про відкриття виконавчого провадження №36228318 від 30.01.2013 боржника було зобов'язано самостійно виконати рішення суду в 7-денний строк з моменту винесення постанови. У разі ненадання документального підтвердження виконання рішення розпочинається примусове виконання зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій (а.с. 42-43).

Однак, як у 7-денний строк та станом до цього часу рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2013, на виконання якого видано виконавчий лист № 2а-1622/7091/12 від 17.01.2013 не виконано, що унеможливлює закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

З огляду на той факт, що рішення суду вже протягом тривалого часу не виконано, суд вважає оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору від 13.04.2017 правомірною.

Надаючи оцінку вимозі державного виконавця від 13.04.2017 № 3085, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами п. 9 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, станом на момент винесення оскаржуваної вимоги) вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Так, до вимоги державним виконавцем було включено суми за:

- постановою від 25.11.2014 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій (правомірність рішення визнано постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 у справі № 816/4963/14, яка набрала законної сили);

- постановою від 12.01.2015 про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн (оскаржувалася до Октябрського районного суду в межах справи № 554/3182/15-а, ухвалою від 03.04.2015 адміністративний позов про скасування постанови залишено без розгляду);

- постановами від 13.04.2017 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 105,33 грн та від 13.04.2017 про стягнення виконавчого збору в сумі 1360,00 грн, правова оцінка правомірності яким надана судом в рамках даного провадження.

Враховуючи те, що вищевказані постанови державного виконавця про стягнення сум в межах виконавчого провадження № 36228318 є правомірними, а Відділенням фонду не виконано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду за виконавчим листом № 2а-1622/7091/12, а також те, що державний виконавець вчиняє дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, в т.ч. шляхом винесення вимог державного виконавця, суд вважає вимогу державного виконавця від 13.04.2017 № 3085 правомірною.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 10.05.2017.

Суддя Є.Б. Супрун