Справа № 807/614/17
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2017-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 травня 2017 рокум. Ужгород№ 807/614/17

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, у якій просить суд:

1. Розглянути та задовольнити дану позовну заяву шляхом прийняття рішення про скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку за кадастровим номером :54:001:0532, що розташована: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Талліннська, №15, мікрорайон «Садовий», загальною площею 0,0967 га, власником якої зазначено ОСОБА_3, номер запису про право 13523063, дата державної реєстрації права 25.02.2016 року.

2. Відновити порушені права законного власника ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :54:001:0532, що розташована: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Талліннська, №15, мікрорайон «Садовий», загальною площею 0,0967 га.

3. Зобовязати приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 скасувати запис у держреєстрі щодо обєкта нерухомого майна за реєстраційним номером запису про право 13523063, дата державної реєстрації права 25.02.2016 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить із такого.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини другої згаданої статті до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Крім того, як визначено частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори.

Для визначення ознак публічно-правового спору суд повинен встановити, зокрема, наявність матеріально-правових відносин між учасниками спору. Публічно правовий спір може виникати із конституційних, адміністративних, фінансових та інших правовідносин, зміст яких складає, з одного боку, обовязок органу публічної адміністрації вчинити певний акт на користь особи і з іншого право особи вимагати виконання цього обовязку від органу публічної адміністрації як від носія владних повноважень. Більш того, особа повинна бути переконана у тому, що такі відносини перебувають у стані порушення норми або права.

Спираючись на норми Конституції, як норми прямої дії, якими визначено зміст прав та свобод, особа має можливість вимагати від держави в особі органів публічної адміністрації належної організації та безпосереднього виконання кореспондуючих обовязків.

При цьому не будь-яке порушення субєктом владних повноважень своїх обовязків кореспондує праву особи вимагати його припинення. Право на захист (задоволення позову) у особи позивача в межах публічного охоронного відношення виникне за двох умов. По-перше, суд має встановити обовязок органу влади вчинити певну дію (прийняти рішення). По-друге, має бути доведено правову заінтересованість особи у виконанні цього обовязку саме на її користь. Отже, закон має гарантувати особі право вимагати від органу публічної адміністрації виконання певного обовязку на свою користь.

Водночас предметом спору у даній справі є спір про право власності позивача на земельну ділянку, яку він придбав у гр. ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.02.2010 року.

Тобто, фактично ОСОБА_1 ставить під сумнів зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку, що, в даному випадку, зводить суть спору до зясування обставин належності земельної ділянки на праві власності тій чи іншій особі.

Отже, вирішуючи питання про правомірність рішень приватного нотаріуса, суд зобовязаний перевірити законність підстав набуття права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :54:001:0532, що розташована: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Талліннська, №15, мікрорайон «Садовий», загальною площею 0,0967 га, яке позивачем фактично оспорюється.

Отже, предметом у цій справі є спір про право, що виключає оцінку спірних відносин сторін у цій справі як таких, що засновані на управлінських чи контролюючих функціях однієї сторони стосовно іншої, справа не має визначених статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України ознак адміністративної справи.

Тобто в даному випадку існує спір, що виник із цивільно-правових угод.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про приватно - правовий характер спірних відносин, оскільки предметом спору є цивільне право позивача - право власності на земельну ділянку.

Також, ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року по справі №826/25748/15, якою було визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також зобовязано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» право власності на нерухомість.

Щодо цього, суд зазначає, що ухвало. Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року по справі №826/25748/15, на яку посилається позивач, та закрито провадження по справі з тих підстав, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 12 квітня 2017 року №К/800/33014/16 ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року залишено без змін.

Вирішуючи адміністративну справу № 826/4858/15 колегія суддів Верховного Суду України на спільному засіданні трьох палат дійшла висновку, що у аналогічних спорах фізичних осіб із державним реєстратором, визначальним є фактичний спір про цивільне право (право власності), оскільки спірні правовідносини повязані із невиконанням умов цивільно-правових угод, у звязку з чим спір не є публічно-правовим, а випливає із договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу (неоднакове застосування норм матеріального чи процесуального права), є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У звязку із зазначеним суд враховує правову позицію Верховного Суду України від 14.06.2016 року, викладену в постанові у справі № 826/4858/15 (номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 59205451) та вважає, що слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до цієї норми суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, розяснюю, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтею 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії.

Розяснити позивачу право звернутися із вказаним позовом до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6