Справа № 201/3992/17 (2-а/201/136/2017)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2017 року справа № 201/3992/17 провадження №2-а/201/136/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року по справі №201/3992/17 (провадження №2-а/201/136/2017) за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення витрат, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1) визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»;

2) зобовязати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі перерахувати з 01 вересня 2016 року призначену позивачу пенсію у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури та підставі постанов Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015р., №488 від 27.07.2016р. у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001р. чинної на момент призначення пенсії) на підставі довідки Військової прокуратури Південного регіону України від 14.12.2016р. №18-258 вих.16 в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою, які отримують працівники органів прокуратури на теперішній час, з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існувати на день призначення пенсії, без обмеження її максимального розміру, сплативши різницю між фактично отриманою та належною до виплати сумою пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірні дії відповідача, які полягають у відмові здійснити перерахунок раніш призначеної пенсії, у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 14.12.2016р. №18-258 вих.16 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами внесеними із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону

України від 26.07.2001р. №2663-14) протиправними;

зобовязано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі здійснити ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 14.12.2016р. №18-258 вих.16 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року.

Постанова суду мотивована наявністю у позивача права на перерахунок пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що у звязку зі зміною чинного законодавства, раніш призначені пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не перераховуються у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на облiку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпрі та з 29.01.2003 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року в розмірі 90% від середнього заробітку посади військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

У зв'язку з підвищенням працівникам прокуратури заробітної плати, позивач 27.12.2016 року направив засобами поштового звязку на адресу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі заяву від 26.12.2016 року про перерахунок пенсії, до якої долучив довідку військової прокуратури Південного регіону України від 14.12.2016р. №18-258 вих.16 про розміру грошового забезпечення станом на 03.08.2016р.

Листом від 10.01.2017р.№ Ш-265 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку відсутністю на те законодавчих підстав.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок раніш призначеної пенсії з 01.09.2016р. у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. При цьому, правовою підставою для перерахунку пенсії, суд визначив ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014 року) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Разом з тим, Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, у статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» частину 18 викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх працівників прокуратури. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відсутня в новій редакції частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014.

Згідно п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом: Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, крім п. 8 ч.1 ст.15, ч.4 ст. 16, абз.1 ч.2 ст. 46-2, ст. 47, ч.1 ст. 49, ч.5 ст.50, ч.ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1, ч.3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст. 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача як до органу пенсійного Фонду так і до суду, Кабінетом Міністрів України не було визначено умов перерахунку раніш призначених пенсій.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії (з 01.09.2016р.), такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників законодавством визначено не було.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у відповідача були відсутні законодавчі підстави (умови) для перерахунку пенсії ОСОБА_1 у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, у звязку з чим відмова Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі є обґрунтованою та правомірною.

Доводи позивача, з якими фактично погодився суд першої інстанції, щодо необхідності, при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки «право на призначення пенсії» та «право на перерахунок пенсії» не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на момент звернення позивача до УПФУ, не існувало, то відповідач обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

Відносно посилань позивача на положення Конституції України, зокрема, ст..22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст..46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом ст..22 Конституції України звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістових характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

В даному випадку наділення в установленому порядку Кабінету Міністрів України повноваженнями щодо встановлення умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не є свідченням звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод вказаних осіб.

Безпідставними колегія суддів вважає і посилання позивача на практику Європейського суду України у справах «Суханов та Ільченко проти України», «Будченко проти України», оскільки у вказаних справах Суд дійшов висновку про порушення прав заявників у звязку з відмовою в перерахунку пенсії через не встановлення певного порядку Урядом, але у спірному випадку підставою для відмови у перерахунку пенсії є не встановлення відповідного порядку Кабінетом Міністрів України, а не визначення на законодавчому рівні такої умови (підстави) для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Відносно заявленого позивачем клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, ОСОБА_1 подано до суду клопотання, в якому заявник просить суд зупинити провадження у даній справі до прийняття рішення колегією суддів Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України від 23.01.2017 року щодо відповідності (конституційності) абзацу шостого частини пятнадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» положенням частини першої статті 8, частин другої та третьої статті 22, частин першої, третьої статті 46 Конституції України.

Вказане клопотання, на думку колегії суддів, не підлягає задоволенню, оскільки фактично спірним у даній справі, з огляду на позицію відповідача, є наявність чи відсутність у позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

В той же час, предметом розгляду у справі за конституційним поданням Верховного Суду України від 23.01.2017 року, що перебуває на розгляді колегії суддів Конституційного Суду України, є відповідність (конституційність) абзацу шостого частини пятнадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», який визначає не право на перерахунок пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, а максимальний розмір пенсії, який призначається відповідно до цього Закону.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному зясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст..ст.202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року по справі №201/3992/17 (провадження №2-а/201/136/2017) скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк