Справа № 820/1563/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 р. № 820/1563/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гундар Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: скасувати повністю рішення відповідача про застосування фінансових санкцій № від 18.11.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, оскільки контролюючий орган дійшов хибних висновків про порушення позивачем ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" щодо реалізації слабоалкогольного напою "REVO" 9% та пива на суму 29 грн. за відсутності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі, оскільки така насправді є в наявності.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, яку просив суд задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з огляду на доводи наданих суду письмових заперечень, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки місце торгівлі позивача, в якому він здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями складає 10 кв.м., а відтак, він, в силу положень чинного законодавства, може здійснювати роздрібну торгівлю пивом в місці торгівлі, площа якого менша 20 кв.м., за наявності відповідної ліцензії на право торгівлі пивом з обмеженням у праві торгівлі загальним колом алкогольних напоїв, у тому числі слабоалкогольними напоями. Дійсно, у позивача була в наявності ліцензія на право роздрібної торгівлі пивом, проте, останній не отримував ліцензії на право роздрібної торгівлі загальним колом алкогольних напоїв. Отже, за таких обставин, рішення про застосування фінансових санкцій № від 18.11.2016 р. є законним, а позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований в якості суб'єкта господарювання - фізичної особи - підприємця, з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 та здійснює господарську діяльність у кіоску за адресою: АДРЕСА_1 .

Співробітниками Головного управління ДФС України в Харківській області 02.11.2016 р. було проведено фактичну перевірку позивача за місцем здійснення торгівельної діяльності на предмет дотримання ним вимог законодавства, що регулює відносини у сфері роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Перевіркою було встановлено факт реалізації слабоалкогольного напою "REVO" 9% та пива на суму 29 грн. без наявності ліцензії на право здіснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що є порушенням ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

За результатами розгляду матеріалів перевірки, Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС України в Харківській області відносно ФОП ОСОБА_1 18.11.2016 р. прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № у розмірі 17000,00 грн.

Суб'єкт господарювання, висловивши незгоду з зазначеним рішенням, оскаржив його в адміністративному порядку, проте, рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 27.01.2017 р. № 45/ФОП/20-40-10-01-14 та рішенням ДФС України від 31.03.2017 р. № 4516/П/99-99-11-03-01-25, його скарги було залишено без задоволення, а рішення Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС України в Харківській області від 18.11.2016 р. № - без змін.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача за оскарженням названого рішення Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС України в Харківській області від 18.11.2016 р. № у судовому порядку, оскільки останній вважав, що в нього є всі необхідні дозвільні документи на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями ( пивом).

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Положеннями пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (надалі - Кодекс) передбачено, що контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому, в силу приписів підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Кодексу, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Однією з функцій контролюючих органів є здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (19- 1.1.14 п. 19 1.1. ст. 19- 1 Кодексу), а також здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп.19- 1.1.6 п. 19 1.1. ст. 19- 1 Кодексу).

По суті заявлених позовних вимог щодо скасування рішення про застосування фінансових санкцій за порушення позивачем вимог статей 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР), суд зазначає наступне.

Закон № 481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

За порушення норм Закону № 481/95-ВР щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відтак, притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафу - є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи уповноважено застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на них.

Водночас, статтею 113 Кодексу передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень ч.12 та ч.35 ст.15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій, а їх зберігання, в місцях, внесених до відповідного Єдиного державного реєстру.

За недотримання вказаної норми абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено застосування до суб'єктів господарювання фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

При вирішенні вказаного спору суд вважає доцільним висвітлити основні поняття термінів, які надано Законом №481/95-ВР.

Так, згідно ст.1 Закону № 481/95-ВР визначено, що алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД ; пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

При цьому, ключовим моментом спірних правовідносин є встановлення характеристик місця торгівлі позивача алкогольними напоями та пивом.

За змістом ст.1 Закону № 481/95-ВР, місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Крім того, відповідно до п. 3,4 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою КМУ від 30.07.1996 р. № 854, які поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства, суб'єкт господарювання зобов'язаний забезпечити стан приміщень для роздрібної торгівлі алкогольними напоями згідно із санітарно-технічними, санітарно-гігієнічними, технологічними, протипожежними та іншими нормами, а також можливість використання електронних платіжних засобів під час здійснення розрахунків за продані товари відповідно до законодавства. Суб'єкт господарювання повинен мати торговельне приміщення (будівлю) площею не менш як 20 кв. метрів, обладнане відповідним торговельно-технологічним устаткуванням (вітрини, прилавки, пристінні гірки тощо), охоронною і протипожежною сигналізацією, з достатнім освітленням, опаленням і вентиляцією, а у випадках, передбачених законодавством, забезпечити умови для застосування реєстраторів розрахункових операцій, зберігання матеріальних цінностей.

Отже, пиво є одним з підвидів загального поняття алкогольні напої та може реалізовуватись у місцях торгівлі, площа яких менше 20 кв.м., при цьому, за таких обставин, суб'єктам господарювання видається ліцензія на право торгівлі пивом, що обмежує їх в праві торгівлі загальним колом алкогольних напоїв: горілкою, винами, слабоалкогольними напоями, сидром, коньячними виробами тощо.

Судом встановлено, що позивач звертався до ГУ ДФС у Харківській області з заявою, яка була прийнята 22.12.2015 р., на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пивом та тютюновими виробами та йому було надано ліцензію серії НОМЕР_3 на право роздрібної торгівлі з 01.01.2016 р. до 01.01.2017 р. алкогольними напоями ( пивом).

У зазначеній заяві чітко вказано, що площа торгівельного місця позивача - кіоску за адресою: АДРЕСА_1, складає 10 кв.м, що є менше 20 кв.м. У судовому засіданні позивач не заперечував проти цього.

Отже, у названому торгівельному кіоску, позивач, маючи відповідну ліцензію, може здійснювати роздрібну торгівлю пивом, водночас, чинним законодавством встановлено заборону для роздрібної торгівлі іншими алкогольними напоями.

Крім того, судом встановлено, що позивач не отримував ліцензію на право роздрібної торгівлі іншими алкогольними напоями - горілкою, винами, слабоалкогольними напоями, сидром, коньячними виробами тощо. Доказів протилежного суду надано не було.

Як вже зазначалось вище, перевіркою позивача було встановлено факт реалізації слабоалкогольного напою "REVO" 9% та пива на суму 29 грн.

Отже, в частині продажу слабоалкогольного напою "REVO" 9% у кіоску площею меншою ніж 20 кв.м., позивачем було вчинено порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", яке виразилось у відсутності відповідної ліцензії. До того ж, у даному кіоску позивач взагалі не має права на роздрібну торгівлю жодними алкогольними напоями, окрім пива.

За вказаних обставин, відповідачем було правомірно застосовано до суб'єкта господарювання відповідні штрафні санкції, що передбачено абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Суд критично ставиться до позиції позивача, що ліцензією серії НОМЕР_3 йому надано право на роздрібну торгівлю всім спектром алкогольних напоїв у т.ч. пивом, оскільки така ліцензія не могла бути йому видана, зважаючи на приписи ст.1 Закону № 481/95-ВР та п. 4 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою КМУ від 30.07.1996 р. № 854, в контексті того, що розмір його торгівельного місця - кіоску, є меншим ніж 20 кв.м., а відтак, під зазначенням у ліцензії на право роздрібної торгівлі з 01.01.2016 р. до 01.01.2017 р. алкогольними напоями ( пивом), проставляння останнього у дужках, розуміється не як розширення списку алкогольних напоїв, враховуючи зміни до ПК України та Закону № 481/95-ВР щодо віднесення пива до алкогольних напоїв, а як уточнення, що позивач має право роздрібної торгівлі саме пивом.

Відповідно до ч.1-2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем належним чином було обґрунтовано наявність підстав для застосування до позивача фінансових санкцій згідно рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 18.11.2016 р.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, а тому, не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 16 травня 2017 р.

Суддя Заічко О.В.