Справа № 804/6863/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 рокусправа № 804/6863/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у справі № 804/6863/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" до Державного реєстратора КП "Криничанське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1, треті особи: Фермерське господарство "Дар", Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпікс-Агро» 13 жовтня 2016 року звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_1, індексний номер 28957942 від 27.03.2016 про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки 13-16 від 21.03.2016 року, укладеного між Фермерським господарством «Дар» та ОСОБА_2, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права №13889474.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить направити справу для продовження розгляду, скасувавши оскаржену ухвалу суду. Апелянт вказує на те, що суд дійшов помилкового висновку про те, що спір, за вирішенням якого він звернувся до адміністративного суду, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Апелянт стверджує, що передумовою порушених прав є спірні рішення суб'єкта владних повноважень - відповідача у справі, а не сам факт укладання договорів оренди, з яких не набуваються речові права до їх реєстрації. Тому, підстави вважати, що спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням договору оренди орендодавцем чи наявності спору про право цивільне - відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Справа розглянута у відповідності до приписів частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, дійшла висновку про наявність підстав для його скасування.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався приписами пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшовши висновку про те, що спір, який виник між сторонами не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Суд також роз'яснив позивачеві його право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства, пославшись на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постановах від 26.01.2016 року у справі № 2а-10699/11/2670 та від 24.02.2015 року у справі № 21-23а15.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз зазначених вище положень процесуального закону дозволяє колегії суддів дійти висновку, що суд при розгляді адміністративного позову має встановити, по-перше, наявність правовідносин між сторонами по справі та їх характер; по-друге, які права, свободи та інтереси позивача порушені суб'єктом владних повноважень у спірних правовідносинах у зв'язку із прийняттям рішення, вчинення дій або допущеної бездіяльності; по-третє, відновити порушені права, обравши відповідний спосіб захисту, визначений статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, ТОВ Агрофірма «Олімпікс-Агро», який є орендарем земельної ділянки на підставі укладеного з її власником ОСОБА_2 договору оренди від 28.07.2004 року та додаткової угоди від 04.05.2009 року, зареєстрованих за № 04-04-126-00232 та № 04-09-126-01705 відповідно, оскаржило до суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію договору оренди цієї ж земельної ділянки, яка була передана ОСОБА_2 іншому суб'єкту господарювання - Фермерському господарству «Дар» 21.03.2016 року. Протиправність реєстрації договору оренди від 21.03.2016 року позивач обґрунтовує недотриманням державним реєстратором вимог частини 2 статті 9 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Оскільки, спір у справі виник між юридичною особою та державним реєстратором, який здійснює владні управлінські функції, тому за своїм характером є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Щодо врахування судом першої інстанції висновку про застосування норм права, висловлену Верховним Судом України у постановах від 26.01.2016 року у справі № 2а-10699/11/2670 та від 24.02.2015 року у справі № 21-23а15, колегія суддів зазначає наступне.

У справі № 2а-10699/11/2670 Верховний Суд України скасував рішення першої, апеляційної та касаційної інстанції та закрив провадження, оскільки спір виник між Громадською організацією та Міськрадою у зв'язку із прийняттям рішення про надання земельної ділянки в користування, тобто реалізацією Міськрадою функцій власника земельної ділянки. Такий спір не можна вважати подібним до спору, що виник між ТОВ Агрофірма «Олімпікс-Агро» та державним реєстратором з приводу виконання ним владних управлінських функцій щодо здійснення державної реєстрації.

У справі № 21-23а15 постанова була прийнята Верховним Судом України 17.02.2015 року, а не 24.02.2015 року, як зазначив суд першої інстанції, і спір в тій справі виник між фізичною особою та Президентом України, тому висновок, що в ній викладений, не може бути застосований при прийнятті спірної ухвали.

Натомість, Верховним Судом України неодноразово переглядались справи, в яких вирішувались подібні спори, що виникли з подібних правовідносин (постанова від 15.11.2016 року справа № 21-3030а16, постанова від 30.03.2016 року справа № 21-1434а15), і дійшов висновку про розгляд спорів між юридичними особами та державними реєстраторами, предметом яких є оскарження рішень про державну реєстрацію договорів за наявності вже зареєстрованого права, в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, є, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 195-196, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року про закриття провадження у справі № 804/6863/16 - скасувати.

Справу №804/6863/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" до Державного реєстратора КП "Криничанське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення - направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню у касаційному порядку, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко