Справа № 199/145/17-а(2-а/199/43/17)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2017 рокусправа № 199/145/17-а(2-а/199/43/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Кругового О.О. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку з 01.12.2015 року пенсії державного службовця; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця з 01.12.2015 року в розмірі 88% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці №9/2 від 01.09.2016 року.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 р.в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач вийшла на пенсію з посади державного службовця 05.05.2011 року, яка призначена розпорядженням №198890 від 21.03.2013 року відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на дату призначення пенсії, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 в редакції, чинній на день призначення пенсії в розмірі 88% середньомісячної заробітної плати, яка визначалась із нарахованої позивачці заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи до призначення пенсії.

На заяву від 18.11.2016 року до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця, позивачка отримала відмову від 01.12.2016 року №С93/03/15

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для перерахунку позивачу пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії позивачу передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

При цьому, згідно із статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року № 865 було передбачено, що перерахунок пенсії проводився виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09 грудня 2015 року № 1013 підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям проведено з 01 грудня 2015 року.

Водночас, пунктом 2 зазначеної постанови передбачено внести до постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року № 865 зміни, а саме: пункт 4 виключити; абзац перший пункту 5 викласти в такій редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики". Вказані зміни застосовуються з 01 грудня 2015 року.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 25 січня 2012 року за №3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визнані як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного розподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Отже, на час підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, в статтю 37-1 Закону №3723-XII, що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, та фактично скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року № 865 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р., яка набрала чинності з 01.05.2016 р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, з 01.05.2016 р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 01.05.2016 р., відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Конституційною гарантією є гарантія права на пенсію в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум, встановлений законом (ст.46 Конституції України).

Право на підвищення розміру пенсії не є Конституційною гарантією чи певним досягнутим соціальним мінімумом, що не може бути зменшеним за наявності інших компенсаційних інструментів від знецінення коштів, що надаються як соціальна виплата.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України (Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII) з 01.01.2015 року скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів, а інший механізм не запроваджено, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 р. залишити - без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова