Справа № 826/19950/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 травня 2017 року № 826/19950/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління

юстиції у місті Києві

про зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві (далі - Відповідач), в якому просить:

- скасувати арешт накладений державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві по виконавчому провадженню №31200614 від 14.02.2012 р., яке завершене 28.08.2015, на все майно Позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі (суддя Балась Т.П.)

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2016 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровичу П.О.

Ухвалою суду від 07.04.2017 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 21.04.2017 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. З заявами/клопотаннями до суду не звертався.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 КАС України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Печерського районного суду міста Києва від 21.07.2011 у справі № 1-45/11, ОСОБА_1 визнано винним та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Одночасно задоволено цивільний позов по справі.

14.02.2012 державнім виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ Сидоренко Р.Г. на підставі виконавчого листа №1-45/11 від 19.01.2012 відкрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в загальній сумі 291900,86 грн. Одночасно накладено арешт на все майно, що належить боржнику в межах суми звернення стягнення.

Постановою від 28.08.2015, у зв'язку з не виявленням державним виконавцем транспортних засобів, іншого майна, що належить боржнику на праві власності, виконавчий документ, а саме виконавчий лист Печерського районного суду № 1-45/11 від 19.01.2012 повернуто стягувачу.

Як зазначає позивач, а зворотного судом встановлено не було, постанова про повернення виконавчого документу стягувачу не оскаржувалась.

Згідно інформації з Єдиного реєстру обтяжень (а.с.10 том 1), на все майно ОСОБА_1 накладено арешт. При цьому, арешт накладено постановою про відкриття виконавчого провадження № 31200614 від 14.02.2012, видавник - ВДВС Дарницького РУЮ.

В обґрунтування наявності порушеного права та, як наслідок, необхідності судового захисту, позивач посилається на те, що із витягу від 14.12.2016 з Єдиного реєстру виконавчих проваджень ОСОБА_1 стало відомо, що виконавче провадження № 31200614 завершено 28.08.2015, однак арешт, накладений в рамках цього виконавчого провадження, державним виконавцем не знято.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. При цьому, пояснюючи звернення до суду в грудні 2016, в той час як виконавче провадження було завершено в серпні 2015 року, позивач вказав на те, що лише 14.12.2016 під час роздрукування витягу з ЄРВП йому стало відомо про не зняття арешту з майна, накладеного в рамках виконавчого провадження.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд зазначає, що на час накладення арешту, чинним був Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV). Разом з тим, на час звернення позивача до суду та розгляду і вирішення справи по суті, зазначений Закон втратив чинність, оскільки 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В той же час, відповідно до п. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що внаслідок накладення постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2012 арешту на все майно позивача, станом на 13.09.2016 під арештом перебуває квартира, яка на праві власності належить позивачу, що відповідно порушує майнові права останнього.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону №606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні норми містить й чинна редакція Закону №1404-VIII.

Зокрема, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

З викладених норм можна зробити висновок, що закінчене виконавче провадження, в даному випадку, є підставою для зняття арешту з всього майна, на яке такий арешт було накладено.

Роздруківкою з Єдиного реєстру виконавчих проваджень, яка наявна в матеріалах справи, підтверджується, що виконавче провадження №31200614 завершено 28.08.2015, що, в даному випадку, свідчить на користь неправомірності існування арешту майна по закінченому виконавчому провадженні.

За змістом ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.59 Закону №1404 Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В рамках спірних правовідносин відсутні обставини, визначені ч.4 ст.59 Закону, а отже в даному випадку арешт має бути знятий виключно за рішенням суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне здійснити захист прав та інтересів позивача шляхом скасування арешту, накладеного державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві по виконавчому провадженню №31200614 від 14.02.2012 р., яке завершене 28.08.2015, на все майно Позивача

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати арешт, накладений державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві по виконавчому провадженню №31200614 від 14.02.2012 р., яке завершене 28.08.2015, на все майно ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович