Справа № 806/1010/17
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м.Житомир справа № 806/1010/17

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати достовірну та повну інформацію на звернення від 20.02.2017 року,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо:

- визнання неправомірними дії (бездіяльність) в частині ненадання повної та достовірної інформації на звернення від 20.02.2017 року;

- зобов'язання надати достовірну та повну інформацію на звернення від 20.02.2017 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив, що 20.02.2017 р. звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із зверненням про надання інформації, в якому просив повідомити: - чи відома інформація про те, що співробітник поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_2 з громадянкою ОСОБА_3 займаються вимаганням коштів у громадян; - чи уповноважили співробітники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_2 громадянку ОСОБА_3 представляти інтереси співробітників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в правоохоронних органах; - що спільного у співробітника поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з громадянкою ОСОБА_3

Позивач зазначає, що Відповідач не надав відповіді на таке звернення чим проявив неправомірну бездіяльність в невиконанні вимог Закону України "Про інформацію" та Закону України "Про звернення громадян".

Позивач в судове засідання не прибув, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в судове засідання не прибув, направив суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 N 230, 02.03.2017року було доручено УВБ в Житомирській області розглянути вказане звернення Позивача. В подальшому УВБ в Житомирській області 10.03.2017року вказане звернення було доручено розглянути ГУНП в Житомирській області.

Листом від 20.03.2017року заявнику було повідомлено про результати розгляду вказаного звернення.

Враховуючи неявку в судове засідання представників сторін та відсутність в потребі допиту свідків та експерта, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із зверненням від 20.02.2017р., в якому просив повідомити: - чи відома інформація про те, що співробітник поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_2 з громадянкою ОСОБА_3 займаються вимаганням коштів у громадян; - чи уповноважили співробітники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_2 громадянку ОСОБА_3 представляти інтереси співробітників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в правоохоронних органах; - що спільного у співробітника поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з громадянкою ОСОБА_3. Вказане звернення Позивачем було направлено 24.02.2017 р., що підтверджується чеком ЖД УДППЗ "Укрпошта" (а.с.6).

Листом від 02.03.2017року за №Г-216/42-11/04-2017 вказане звернення ОСОБА_1 було направлено для розгляду Управлінню внутрішньої безпеки в Житомирській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (а.с.19).

Листом від 10.03.2017року за №Г-29/42-05/01-2017 вказане звернення ОСОБА_1 було направлено для розгляду до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, про що було письмово повідомлено самого заявника (а.с.20-21).

Відповідно до вимог п.3.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 N 230, що є чинною на день виникнення спірних відносин, начальники структурних підрозділів апарату МВС та їх заступники при виявленні підстав, достатніх для призначення службового розслідування відносно особи, яка проходить службу в органі (підрозділі), що не входить до структури апарату Міністерства, можуть надсилати відповідну інформацію до ГУМВС, УМВС, ВНЗ, науково-дослідних установ системи МВС для проведення службового розслідування з подальшим інформуванням МВС про його результати.

За результатами розгляду вказаного звернення 20.03.2017року Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_1 була надана відповідь за вих. №Г-7/18/01-2017 (а.с. 22).

У вказаній відповіді Позивача було проінформовано про те, що його звернення розглянуто, а викладені факти неодноразово перевірялися та не знайшли свого підтвердження.

Суд вважає безпідставними доводи Позивача, викладені в позові, щодо проявів неправомірної бездіяльності Відповідачем в невиконанні вимог Закону України "Про інформацію" та Закону України "Про звернення громадян" при розгляді вказаного звернення.

В розумінні вимог Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII вказане звернення Позивача не є інформаційним запитом, оскільки не містить вимоги про надання збережених на матеріальних носіях або відображених в електронному вигляді даних, необхідних Позивачу для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів, Позивач фактично звертався із зауваженням та скаргою на дії посадових осіб при виконанні ними функціональних обов'язків в порядку Закону України "Про звернення громадян".

За приписами ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У силу ст. 20 цього Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачу на його звернення від 20.02.2017р., що було відправлено 24.02.2017р., 20.03.2017року було надано відповідь Головним управлінням Національної поліції Житомирської області.

Більш того, суд зазначає, що аналогічні звернення Позивача від 17.11.2016року раніше неодноразово розглядалися Головним управлінням Національної поліції Житомирської області. За результатами розгляду таких аналогічних звернень Позивачу неодноразово надавалися повні і обґрунтовані відповіді, що підтверджується судовими рішення Житомирського окружного адміністративного суду в адміністративних справах №806/3027/16, 806/3025/16, 806/482/17.

Суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян", не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону.

Таким чином, поставлені у зверненнях Позивача від 17.11.2016року та 20.02.2017року коло питань є ідентичними та випливають з одних і тих самих обставин, а тому вказують про відсутність обов'язку у Відповідача щодо розгляду повторного звернення від 20.02.2017року, враховуючи факт відповідей на аналогічні звернення.

Зазначене свідчить, що доводи Позивача про ненадання відповіді на вказане звернення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України відсутні судові витрати по даній справі, що підлягають стягненню або відшкодуванню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відмовити в повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.Ф. Нагірняк