Справа № 287/213/16-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Стратович О.В.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"11" травня 2017 р. Справа № 287/213/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "27" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області призначити йому пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 10.12.2016 року. Також, позивач просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 10.12.2016 року.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 27 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Зазначає, що вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції не взяв до уваги період його проживання як у зоні гарантованого добровільного відселення так і у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 в період з 26.04.1986 року по 15.03.1989 року проживав та працював в с. Хочино Олевського району, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення ( 3-тя зона ), в період з 29.03.1989 року по час розгляду справи в суді проживає та працює в м.Олевськ, територія якого відноситься до посиленого радіоекологічного забруднення ( 4-та зона ) .

Позивач звертався до відповідача із заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку. Однак, Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області рішенням № 60 від 10.11.2016 року відмовило ОСОБА_3 у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку на 6 років, як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС.

Саме вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що ОСОБА_3 не набув права на призначення пенсії за зниженням пенсійного віку, оскільки жодна із підстав не надає позивачу такого права. Станом на 01.01.1993 року позивач проживав в зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років та в зоні посиленого радіоекологічного контролю менше 4-х років.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно абзацу 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи":

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного виселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років;

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Виходячи з приписів зазначеної правової норми, при визначенні права на пенсію осіб, що мають статус потерпілої особи, необхідно виконання двох обов'язкових умов:

- станом на 1 січня 1993 року особа повинна прожити (відпрацювати) певний період, що відповідає даній зоні;

- дотримання умови для застосування початкової величини зниження пенсійного віку, тобто це зниження застосовується лише при умові, що особа проживала (пропрацювала) на забрудненій території з 26.04.1986 року незалежно від тривалості цього періоду.

Крім того, потерпілі 2, 3, 4 категорії разом з посвідченням зазначеної категорії повинні надати документи, що засвідчують їх роботу чи проживання на цих територіях.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 р. № 21-1 (із змінами) (далі Порядок), до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон) додаються документи, що засвідчують статус особи, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Як убачається з матеріалів справи, для підтвердження статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач надав посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3) серії Б № 602185 від 13.05.1993 року видане Житомирською облдержадміністрацією. Відповідно до довідки № 785 від 08.11.2016 р., виданої Хочинською сільською радою Олевського району Житомирської області позивач 26.04.1986 року по 15.03.1989 рік був зареєстрований та проживав в с.Хочино Олевського району, що підтверджується записом в погосподарській книзі №3 за 1986-1990 р., особистим рахунком №218. Зазначена територія, відноситься до зони гарантійного добровільного відселення. З наданих документів вбачається, що станом на 01.01.1993 року позивач проживав на вказаній території менше трьох років.

В період з 29.03.1989 року по даний час, позивач проживає та працює з 15.03.1989 року в м. Олевськ, територія якого відноситься до посиленого радіоекологічного контролю (4-та зона ), що також становить менше 4-ох років.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо обумовлено інше.

З урахуванням зазначеної правової норми, є безпідставним посилання позивача на те, що при призначенні пенсії відповідач повинен був прирівняти у рівному співвідношенні період його проживання на більш забрудненій території тривалістю 2 роки 10 місяців 20 днів до періоду його проживання на менш забрудненій території.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час звернення до відповідача ОСОБА_3 не набув права на призначення пільгової пенсії за віком на п'ять років згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 10.12.2016 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави, визначені ст.202 КАС України, для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Олевського районного суду Житомирської області від "27" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "11" травня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Житомирська область,11002

- ,