Справа № 2-а-220/09/2108
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2011 р.Справа № 2-а-220/09/2108

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Сорочан Ю.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного

суду у складі:

головуючого Коваля М.П.

суддів Потапчука В.О.

ОСОБА_1

при секретарі Журкіній І.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 січня 2009 року за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Голопристанському районі Херсонської області, про поновлення строку звернення до суду, зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до Голопристанського районного суду Херсонської області з адміністративними позовами до Управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області про поновлення строку звернення до суду, зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»за період часу з 2006-2007 роки.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 січня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області здійснити нарахування ОСОБА_2 надбавки, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період часу з 01.01.2006 року до 31.12.2007 року за рахунок Державного бюджету України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що щомісячна соціальна грошова допомога нараховувалася відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи, вірність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 198, п. 1 ч.1 ст. 201 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції змінює, якщо судом правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус «дитина війни», що встановлено судом першої інстанції та підтверджується посвідченнями.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(далі Закону) від 18 листопада 2004 року, дітям війни, (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Позивачу вищезазначені підвищення у 2006 та 2007 роках не виплачувались.

Як вбачається з матеріалів справи позивач дізналися про належну йому виплату як «дитині війни»та про порушення прав після висвітлення подій у пресі у зв'язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним судом України 09 липня 2007 року. Разом з тим позивач звернувся до суду з проханням відновити пропущений строк звернення до суду тільки 09 липня 2008 року.

Колегія суддів хоче наголосити на тому, що правовідносини, які виникли між сторонами та звернення до судового захисту відбулися в період їх регулювання КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010) тому суд вважає за можливе застосувати до спірних відносин саме положення попередньої редакції КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач особисто наголосив на факті пропуску строку звернення до суду заявляючи вимогу про його поновлення, в той же час позивач не обґрунтував поважність причини пропуску цього строку, що в свою чергу робить зазначену вимогу про поновлення безпідставною.

Враховуючи вищевикладене, річний строк звернення та фактичну дату звернення позивача до суду, до розгляду підлягають позовні вимоги лише за період починаючи з 09 липня 2007 року.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 р. N 489-У, з урахуванням статті 111. Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року дати ухвалення рішення Конституційним судом України N 6-рп/2007 вищевказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»втратили чинність, отже з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України відповідачем вказане підвищення позивачу за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось.

Отже враховуючи річний строк звернення до адміністративного суду, позовні вимоги щодо стягнення соціальної допомоги лише за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Щодо позовної вимоги позивача про покладення судових витрат на відповідача, колегія суддів звертає увагу на те що відповідач по справі є органом пенсійного фонду України. Відповідно п 34 ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито», органи пенсійного фонду України звільнені, від сплати державного мита. Таким чином колегія суддів вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо покладення судових витрат на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміненню шляхом викладення резолютивної частини в іншій редакції із частковим задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1,2 ст. 198; п.1 ч.1 ст. 201; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 січня 2009 року - задовольнити частково.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 січня 2009 року змінити.

Викласти резолютивну частину змінюваної постанови в наступній редакції :

«Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Голопристанському районі Херсонської області, про поновлення строку звернення до суду, зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»- задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «про соціальний захист дітей війни»(в редакції по 31 грудня 2007 року), у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_4/

Суддя: /ОСОБА_1/