Справа № 461/2578/16-а
Суддя: Котельва К. О.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2578/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Котельви К.О.,

при секретарі Остапчук М.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мартин О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, мотивуючи тим, що 21.09.2015 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради було прийнято розпорядження № 400 "Про демонтаж самовільно влаштованої добудови на рівні цокольного та першого поверхів зі сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1". Вказаним розпорядженням зобов'язано ОСОБА_3 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану добудову на рівні цокольного та першого поверхів із сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1. Про існування вказаного розпорядження позивач дізналася 17.02.2016 року. Розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки Галицька районна адміністрація Львівської міської ради не уповноважена вирішувати питання щодо зобов'язання здійснювати перебудову самовільно реконструйованої квартири. У разі виявлення істотного порушення будівельних норм орган місцевого самоврядування має право звернутися до суду з позовом про зобов'язання здійснити перебудову, тому самостійне винесення рішення про зобов'зання вчинити демонтаж здійсненого будівництва лежить поза межами повноважень відповідача. Окрім того, оскаржуваним розпорядженням позивача зобов'язано демонтувати самовільно влаштовану добудову на рівні цокольного та першого поверхів із сторони фасаду будинку АДРЕСА_1, проте, як зазначає позивач, нею здійснено лише реконструкцію балкону, на рівні першого поверху. Жодних добудов на рівні цокольного поверху вона не здійснювала, натомість вказану прибудову здійснено власником нежитлового приміщення цокольного поверху - ОСОБА_5 Просить скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 400 "Про демонтаж самовільно влаштованої добудови на рівні цокольного та першого поверхів зі сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні до викладених у адміністративному позові та просила такий задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначила, що розродження від 21.09.2015 року № 400 винесено Галицькою районною адміністрацією ЛМР в межах повноважень, є законним та обгрутнованим, просила в задоволенні позову відмовити.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та дату судового засідання. Суд вважає, за можливе провести розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, має право звернутися до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17 серпня 2007 року № 3589 є власником квартири АДРЕСА_1, вказана квартина розташована на першому поверсі та складається з однієї кімнати житловою площею 19,9 кв.м. та кухні, а також комори в підвалі площею 4,2 кв.м. /а.с.95/.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 є власником нежитлового приміщення цокольного поверху під індексом V площею 17,0 кв.м., під індексом ІІ площею 19,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.11/.

21.07.2015 року ЛКП «Снопківське» скерувало позивачу попередження з вимогою до 24.07.2015 року представити дозвільні документи на прибудову балкону по АДРЕСА_1/а.с.48/.

ЛКП «Снопківське» попередженням від 09.08.2015 року рекомендувало ОСОБА_3 демонтувати самовільно збудований балкон на рівні цокольного та першого поверху будинку АДРЕСА_1 /а.с.47/.

21 вересня 2015 року, розглянувши лист ЛКП «Снопівське» від 04.09.2015 року № 31-1182, керуючись «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року (зареєстровано в міністерстві юстиції України від 25.08.2005 року за № 927/11207), враховуючи відсутність погодженої документації, Галицька районна адміністрація ЛМР Розпорядженням № 400, зокрема: затвердила висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол №35 від 15.09.2015 р) (п.1), ОСОБА_3 - власнику квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану добудову на рівні цокольного та першого поверхів зі сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1 (п.2); у випаду невиконання п.2 Розпорядження в добровільному порядку юридичному відділу адміністрації звернутися з позовною заявою в суд про демонтаж самовільно встановленої добудови н рівні цокольного та першого поверхів зі сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1 /а.с.39/.

06 червня 2016 року Галицька районна адміністрація ЛМР Розпорядженням № 192 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження районної адміністрації №400 від 21.09.2015 року» внесла зміни в п.2 Розпорядження та виклала його в новій редакції, а саме ОСОБА_3 - власника квартири АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 - власника нежитлового приміщення цокольного поверху (позначеного індексом V площею 17,0 кв.м., під індексом ІІ площею 19,6 кв.м.) за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану добудову на рівні цокольного та першого поверхів відповідно зі сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1 /а.с.38/.

Частина 2 ст.19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 2 ст.319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 152 ЖК УРСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

За змістом підпунктів 1.4.1, 1.4.3, 1.4.4 п.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Суд, звертає увагу на те, що Розпорядження Галицької районної адміністрації ЛМР, за своїм змістом мало рекомендаційний характер для позивача та жодним чином не було спрямоване на порушення його законних прав, свобод та інтересів за захистом, яких останній звернувся до суду із даним позовом, виходячи з наступного.

Положеннями підпунктів 2.3, 3.4 розділу VІ ухвали Міської ради від 08.07.2010 №3704 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», (далі - Ухвала №3704) закріплено, що до повноважень районних адміністрацій, зокрема, належить: здійснення нагляду за станом благоустрою відомчого і приватного житлового фонду, розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самовільного будівництва.

Пункт 5.1 розділу VІ цієї ж Ухвали наділяє районні адміністрації правом на звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Відповідно до підпунктів 4.3.2, 4.3.4 п.4.3 «Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням Виконавчого комітету ЛМР від 06.01.2012 №4 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Положення №4) до повноважень адміністрації у сфері будівництва віднесено: надання дозволів на перепланування житлових будинків (квартир), влаштування елементів благоустрою прибудинкових територій, впорядкування розміщення технічних елементів на фасадах будинків, зміну елементів фасадів будинків, приєднання (об'єднання) окремих кімнат, приєднання нежитлових та допоміжних приміщень до квартир, об'єднання квартир в одну та поділ однієї квартири на різні; розгляд та вжиття заходів у встановленому Виконавчим комітетом порядку щодо фактів самочинного будівництва;

Підпунктом 4.5.1 п.4.5 цього ж Положення №4 визначено, що адміністрація має повноваження звертатися у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами про демонтаж самочинного будівництва та з інших питань, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи Галицька районна адміністрація звернулася з позовною заявою від 27.01.2016 року № 31-вих-50 до ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська рада, ЛКП «Снопківське» про демонтаж самовільно влаштованої добудови на рівні першого та цокольного поверхів із сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1 /а.с.7-9/.

Відповідно до ч.1 ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з ч.10 ст.59 цього ж Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відтак, питання обґрунтованості Розпорядження щодо демонтажу самовільно влаштованої добудови на рівні першого та цокольного поверхів із сторони дворового фасаду будинку АДРЕСА_1, наявності підстав для такого демонтажу, як і можливості усунення порушень у інший спосіб, мають бути вирішені судом у ході розгляду справи за позовом органу місцевого самоврядування про демонтаж добудови.

Згідно з ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Частиною 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приймаючи таке Розпорядження Галицька районна адміністрація ЛМР лише затвердила Висновок з рекомендацією в добровільному порядку самостійно демонтувати влаштовану добудову. Рішення ж прийняте суб'єктом владних повноважень приписами, якого передбачена можливість добровільно виконати певні вимоги в позасудовому порядку не може вважатися таким, що порушило індивідуальні права та інтереси особи стосовно, якої воно приймалось, адже оцінку правомірності прийняття подібного рішення (в даному випадку Розпорядження), в разі звернення органу, що його приймав з позовом про зобов'язання до вчинення дій, які не виконанні у добровільному порядку, дає суд, за рішенням якого в особи виникають певні зобов'язання щодо виконання добровільно невиконаної вимоги.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання в необґрунтованості позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7-12,86,99,100,161-162,167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя К.О. Котельва