Справа № 500/3964/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 травня 2017 року м. Київ К/800/15949/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік,

встановив:

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року, залишено без розгляду адміністративний позов про стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги інвалідам війни до 05 травня за 2013, 2014, 2015 роки.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року, відмовлено в задоволенні позову про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги інваліду війни до 5 травня за 2016 рік.

Позивач оскаржив дві ухвали суду апеляційної інстанції.

Судами встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом війни 2 групи, що підтверджено посвідченням від 28.04.2009 р. серії НОМЕР_1, та має права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, зокрема, право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 2 групи, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Управлінням праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради листом від 22.09.2016 р. № 6387/02 позивачу повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 р. № 149 "Деякі питання виплати у 2013 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" інвалідам 2 групи виплата грошової допомоги здійснювалась в розмірі 2110 грн і в зв'язку з цим в квітні 2013 р. ОСОБА_1 як інваліду війни 2 групи була перерахована разова грошова допомога до 5 травня в сумі 2110 грн на банківський рахунок. В подальшому, відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 16.04.2014 р. № 102 "Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" інвалідам війни 2 групи виплата разової грошової допомоги проводилась у сумі 2250 грн і в квітні 2014 р. ОСОБА_1 як інваліду 2 групи була перерахована разова грошова допомога до 5 травня в сумі 2250 грн на банківський рахунок. В свою чергу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 147 "Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" інвалідам війни 2 групи виплата разової грошової допомоги проводилась в сумі 2475 грн і в квітні 2015 року ОСОБА_1 як інваліду 2 групи перерахована разова грошова допомога до 5 травня в сумі 2475 грн на банківський рахунок. Згідно з постановою Кабінету міністрів України № 141 від 02.03.2016 р. "Деякі питання виплати у 2016 році грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" інвалідам війни 2 групи грошова допомога проводилась в розмір 2600 грн 2016 року ОСОБА_1 як інваліду війни 2 групи перерахована разова грошова допомога до 5 травня в сумі 2600 грн на банківський рахунок.

Судові рішення в частині залишення без розгляду позовних вимог за 2013, 2014 2015 роки мотивовані тим, що згідно з довідкою, наданою Управлінням праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради від 08.08.2016 р. за № 5429/02, позивач отримав одноразову грошову допомогу за 2013 рік у розмірі 2110 грн в квітні 2013 року, а отже про порушення своїх прав дізнався та мав можливість дізнатися в 2013 році, однак з адміністративним позовом до суду звернувся лише 26.05.2016 р. Посилання позивача на довідки медичних установ про його захворювання та проходження лікування як на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду є необґрунтованим, оскільки, дослідивши надані позивачем довідки, судом встановлено, що протягом 2013-2015 р.р. лікування ОСОБА_1 було періодичним, пов'язане з проходженням санаторно-курортного лікування, у зв'язку з чим останній міг скористатися наданим йому чинним законодавством правом на судовий захист. Доказів іншого позивачем не надано. Таким чином, позивачем не надано доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду та причин, які перешкоджали звернутися до суду своєчасно, в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 99 КАС України.

Відмовляючи у задоволенні позову в межах строку звернення до суду суди виходили з того, що виплата у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" здійснена позивачу правомірно в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, оскільки з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Пунктом 1 частини першої постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, інвалідам війни II групи у сумі 2600 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Зазначає, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня має здійснюватися відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а не в розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради про про стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак