Справа № 2-а-7209/10/1470
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2011 р.Справа № 2-а-7209/10/1470

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Желєзна С.П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Алєксєєва В.О. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Гупаловій Н.П.,

за участю: особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2010 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області (далі Первомайська ОДПІ) про скасування рішення про застосування штрафних санкцій № НОМЕР_1 від 07 вересня 2010 року за порушення п.2.6 ст.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, на перевірка позивача була проведена з порушеннями Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та з безпідставним застосування до неї штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2010 року у задоволення позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не було взято до уваги відсутність доказів, які б підтверджували факт не оприбуткування готівкових коштів, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 вересня 2010 року на підставі наказу начальника Первомайська ОДПІ від 27 серпня 2010 року, направлень на перевірку №№ 758/23, 757/23 від 02 вересня 2010 року та плану перевірок було проведено перевірку господарської одиниці позивача павільйону, що розташований по вул. Корабельній м. Первомайськ з питання дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки складено акт № №0192/14/08/23/НОМЕР_2 від 06 вересня 2010 року, у якому зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.2.6 ст.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, а саме: не оприбуткування (несвоєчасне оприбуткування) готівкових коштів в книзі обліку доходів та витрат не загальну суму 519,40 грн.

За вказане порушення на підставі ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" ДПІ у м. Херсоні прийнято рішення про застосування до позивача штрафних санкцій № НОМЕР_1 від 07 вересня 2010 року у сумі 2597,00 грн.

Підставою для звернення до суду позивач зазначив порушення податковим органом законодавчо визначеного порядку під час проведення вказаної перевірки.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог, а також суд дійшов висновку про наявність у податкових органів права на проведення оспорюваної позивачем перевірки з питань дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

За змістом ч.7 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", вважаються позаплановими перевірками.

Відповідно до ч. 1 статті 11-2 названого Закону (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення, зокрема, позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та тривалість.

Пунктом 2.6 Методичних рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб (додаток 2 до наказу Державної податкової адміністрації України від 11 жовтня 2005 року № 441) перевірки контролю за здійсненням субєктами господарювання розрахункових операцій у сфері готівкового обігу проводяться за окремими планами органів державної податкової служби. З метою підвищення контролю за здійсненням розрахункових операцій та запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і районах формується та затверджується щомісячний план проведення зазначених перевірок. При цьому за дорученням Кабінету Міністрів України можуть проводитись позапланові перевірки субєктів господарювання, які здійснюють готівкові розрахунки.

Як вбачається з матеріалів справи, спірну перевірку позивача було проведено за наявності направлень відповідно до затвердженого плану-графіку проведення перевірок.

Згідно ч.2 статті 11-2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Отже, у разі невідповідності поданого працівником податкового органу направлення на проведення перевірки вимогам закону субєкт господарювання має право не допустити працівника до проведення цієї перевірки. Однак власне недотримання податковим органом вимог законодавства під час здійснення такої перевірки не звільняє субєкта господарювання від передбаченої чинним законодавством відповідальності за допущені ним порушення вимог податкового та іншого законодавства.

З цих самих підстав не може нівелювати факт правопорушення та бути підставою для звільнення субєкта господарювання від відповідальності за вчинене правопорушення.

Згідно п.1.2 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 15.12.2004 №637 під оприбуткуванням готівки розуміється проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму їх фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Актом перевірки № №0192/14/08/23/НОМЕР_2 від 06 вересня 2010 року було встановлено не оприбуткування (несвоєчасне оприбуткування) готівкових коштів в книзі обліку доходів та витрат на загальну суму 519,40 грн., що є порушенням п.2.6 ст.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.04 №637, відповідно до якого уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Акт перевірки було підписано позивачем без зауважень.

Відповідальність за невиконання зазначеного обов'язку передбачена статтею 1 Указу Президента України від 12.06.1995р. № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", як за не оприбуткування готівки - у вигляді фінансової санкції у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої готівки.

В силу вимог пункту 1.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року № 327, за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт.

Акт - це службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Позивачем належним чином не спростовано зафіксовані в акті перевірки факти порушення ним правил здійснення розрахункових операцій.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтоване застосування до позивача штрафних санкцій № НОМЕР_1 від 07 вересня 2010 року на загальну суму 2597,00 грн.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий:

Судді: