Справа № 818/226/17
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 р.Справа № 818/226/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді: Курило Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 - на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 818/226/17
за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 -
до Управління "Центр надання адміністративних послуг у м.Суми" Виконавчого комітету Сумської міської ради
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
У лютому 2017 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивачка), діючи в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" Виконавчого комітету Сумської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якому просила суд:
- зобов`язати Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" виконавчого комітету Сумської міської ради здійснити зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;
- зобов`язати Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" виконавчого комітету Сумської міської ради здійснити зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.01.2017 р. управлінням Центр надання адміністративних послуг у м. Суми виконавчого комітету Сумської міської ради відмовлено ОСОБА_1 разом з її донькою ОСОБА_2 у реєстрації за їх фактичним місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із відсутністю згоди власника житла. Позивачка зазначає, що не має можливості з об`єктивних причин надати повний перелік документів, зокрема, згоду власника житла - ОСОБА_3 на здійснення реєстрації місця проживання за вказаною адресою, оскільки власник житла померла. На переконання позивачки, вона разом з ОСОБА_2 мають право на реєстрацію за місцем фактичного проживання.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що є на її переконання підставою для скасування судового рішення.
Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином. Від представника позивачки надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 10.05.2017 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що за зверненням ОСОБА_1 щодо реєстрації її місця проживання та місця проживання її доньки - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 " Виконавчого комітету Сумської міської ради відмовлено позивачці у реєстрації місця проживання за вказаною адресою у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не надала згоди власника житла (а.с. 22).
Вважаючи відмову в реєстрації місця проживання неправомірною, позивачка звернулася з вказаним позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачкою до суду не надано жодних доказів протиправності відмови відповідача про проведення реєстрації місця проживання, то позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації місця проживання не підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 12 Закону України "Про адміністративні послуги" центр надання адміністративних послуг - це постійно діючий робочий орган або структурний підрозділ місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, що зазначений у частині другій цієї статті, в якому надаються адміністративні послуги через адміністратора шляхом його взаємодії з суб`єктами надання адміністративних послуг; у разі утворення центру надання адміністративних послуг як постійно діючого робочого органу для здійснення матеріально-технічного та організаційного забезпечення діяльності центру надання адміністративних послуг у структурі відповідної міської ради, міської, районної державної адміністрації утворюється відповідний структурний підрозділ (виконавчий орган), на який покладаються керівництво та відповідальність за організацію діяльності такого центру.
Здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб на території м. Суми Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" Виконавчого комітету Сумської міської ради здійснює на виконання постанови Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 р. "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру".
Питання реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні регулюються Законами України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про військовий обов`язок і військову службу", Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", а також Житловим Кодексом Української PCP, Цивільним і Сімейним кодексами України.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. №1382-ІV (далі - Закон №1382-ІV) вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. Місцем проживання Законом визначено житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Відповідно до статті 10 Закону №1382-ІV правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" (далі - Правил реєстрації місця проживання) встановлено, що ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.
Перелік документів, які особа подає для реєстрації місця проживання та порядок проведення реєстрації місця проживання встановлено пунктами 18 - 24 Правил реєстрації місця проживання.
Згідно з п.18 Правил реєстрації місця проживання для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:
1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;
2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;
3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);
4) документи, що підтверджують:
право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків / одного з батьків або законного представника/представників);
право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);
проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);
5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);
6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).
Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.
Під час розгляду справи встановлено та не заперечувалось позивачкою, що звертаючись до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання не було надано документи, що підтверджують право на проживання в житлі, зокрема, згоди власника житла.
Як правомірно враховано судом першої інстанції, ОСОБА_1 та її малолітня донька - ОСОБА_2 - фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 . На підтвердження вказаних обставин позивачкою надано акти від 18.10.2016 р. та від 27.12.2016 р., складені мешканцями житлового будинку АДРЕСА_3 (а.с. 20, 21).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.12.2016 р., право власності на квартиру АДРЕСА_4 ( реєстраційний номер майна 17826078) зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с. 19).
Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось сторонами, що у 2014 р. ОСОБА_3 померла.
Згідно з пунктом 19 Правил реєстрації місця проживання, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання (або документа, до якого вносяться відомості про місце перебування, - у разі реєстрації місця перебування), особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання/перебування (у разі потреби надає допомогу особі в заповненні бланка заяви) та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання/перебування, про що ним вчиняється відповідний запис у цій заяві.
Відповідно до пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.
Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.
Відповідно до частини першої статті 810 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Так, главою 6 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК) "Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду" встановлюється порядок користування, утримання, вселення, найму обміну тощо будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності.
Зокрема, за приписами статті 158 ЖК, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацію у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначити права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.
Як убачається із матеріалів справи, звертаючись до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання, позивачкою не було надано документи, що підтверджують згоду власника житла для реєстрації місця проживання позивачки.
Відмова відповідача в реєстрації місця проживання позивачки за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі поданої нею заяви про реєстрацію місця проживання від 25.01.2017 р., була мотивована єдиною підставою - відсутність згоди власника житла для реєстрації місця проживання позивачки.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмовляючи позивачці в проведенні реєстрації місця проживання, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства України.
Доводи апелянта про те, що неможливість отримати від власника, який помер письмової згоди про реєстрацію місця проживання не може бути підставою для відмови у реєстрації місця проживання у житловому приміщенні, в якому позивачка проживає протягом тривалого строку та утримує за власні кошти, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки за приписами п.18 Правил реєстрації місця проживання для реєстрації місця проживання особа або її представник подає, зокрема, документи, що підтверджують право на проживання в житлі.
Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не правильно встановлено, що квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 , яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76840626 є одноосібним власником, оскільки колегія суддів вважає їх несуттєвими і такими, що в будь - якому разі не могли вплинути на результати розгляду справи.
При цьому, колегія суддів виходить з положень ч.2 ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій зазначено, що не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Щодо посилання апелянта на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2015 р. по справі №818/3074/15, залишену без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016 р., та на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 р. по справі №815/254/15, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Відповідно до п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 818/226/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 15.05.2017 р.