Справа № 552/2161/17
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2161/17
Провадження № 2-а/552/110/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року суддя Київського районного суду м. Полтави Самсонова О.А. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просила суд визнати дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо проведеного з 01 січня 2017 року мені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання неправомірними. Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплачувати їй щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків від заробітної плати (грошового утримання) працюючого на відповідній посаді судді, що становить 31680 грн. без обмеження максимального розміру, починаючи з 01 грудня 2016 року

В позовній заяві посилалась на те, що вона працювала на посаді судді Апеляційного суду Полтавської області в період з серпня 1996 року по листопад 2010 року, а з 04.11.2010 року відповідно до постанови Верховної ради України від 7 жовтня 2010 року звільнена з займаної посади у відставку. Перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці. У зв'язку з підвищенням з 01 грудня 2016 року заробітної плати працюючим суддям, вона звернулась до відповідача за заявою про перерахунок призначеного їй довічного грошового утримання. Полтавським об'єднаним управлінням ПФУ Полтавської області дійсно проведено перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з суддівської винагороди на даний час, але в розмірі 80% від заробітку замість 90%, безпідставно при цьому зменшено суддівський стаж, який дає право на одержання надбавки до посадового окладу. Крім того, за період з 01.01.2017 року по 05.01.2017 року довічне грошове утримання було обмежено максимальним розміром 10740. Вважає дії відповідача неправомірними, такими, що порушують її права.

Відповідач Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області подав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.2 ст. 183? КАС України в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг застосовується скорочене провадження.

За таких обставин справа суддею розглядалася відповідно до ст.183? КАС України в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 працювала на посаді судді Апеляційного суду Полтавської області в період з 20 серпня 1996 року по 04. листопада 2010 року (а.с.12-15).

Постановою Верховної Ради України від 07 жовтня 2010 року № 2596-VІ "Про звільнення суддів" ОСОБА_3 звільнено з посади судді Апеляційного суду Полтавської області відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України у зв'язку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

У зв'язку з підвищенням з 01 грудня 2016 року заробітної плати працюючим суддям, ОСОБА_3 13 грудня 2016 року звернулась до відповідача з заявою про проведення перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до заробітної плати працюючого судді, починаючи з 01 грудня 2016 року.

Згідно листа № 511/3/Н-17 від 12 січня 2017 року Полтавським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області розпорядженням від 25 січня 2017 року проедено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2017 року з урахуванням 80% від заробітку 31680,00 грн. (розмір довічного грошовго утримання з обмеженням склав 10740 грн.) та з 05 січня 2017 року з урахуванням 80% від заробітку 31680,00 грн. (розмір довічного грошового утримання склав 25344,00 грн.) (а.с. 9).

Вирішуючи зазначений спір суддя виходить із того, що матеріальні та соціальні гарантії судді у відставці, позивача по справі, які були встановлені на день її виходу у відставку, станом на 05 листопада 2010 року, не можуть бути скасовані ані новими законами, ані внесенням змін до чинних законів.

Відповідно до ст. 126 Основного Закону України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

В рішенні Конституційного суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року зазначено, що ст.126 Конституції України закріплено основні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканість суддів. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), є гарантією забезпечення незалежності. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праці заробляти додаткові матеріальні блага.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці, на час виходу позивача у відставку проводилось згідно вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ.

Частиною третьою статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В подальшому Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, частини третю та п'яту статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було викладено в новій редакції, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Рішенням № 3-рп/2013 частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453-VІ (в редакції Закону № 3668-VI) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Ухвалюючи зазначене Рішення, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, згідно з якими "визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя". Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

В Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів зазначено: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12: "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці" (пункт 54).

У правовій позиції Конституційного Суду України, висловленій ним у рішенні у справі про гарантії незалежності суддів від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, а також у низці його попередніх рішень, зокрема від 24 червня 1999 року №6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 1грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004 (справа про зупинення і про обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 11 жовтня 2005 року №8-рп 2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), Конституційний Суд України наголошує, що ч.3 ст.22 Конституції України встановила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Отже, особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Частина 1 статті 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежність суддів забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів (частина шоста статті 48).

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії ( щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, в тому числі, «Про судоустрій і статус суддів».

Посилання відповідача на внесення Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ обмежень щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці максимальним розміром 10740 грн., а також

на ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VІІ із змінами, якими зменшено стаж ОСОБА_1, суперечить Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України та іншим законодавчим актам в частині, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління Полтавське об'єднане управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, довічне грошове утримання суддям у відставці.

Матеріальні та соціальні гарантії позивача, як судді у відставці, які були встановлені на день її виходу у відставку, не можуть бути скасовані ані новими законами, ані внесенням змін до чинних законів.

Отже перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, здійснений відповідачем з обмеженням його максимального розміру та перерахунком стажу роботи в бік його зменшення є протиправною.

ОСОБА_3 має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючих суддів апеляційного суду Полтавської області до 31680 грн.

Тому її позов підлягає до задоволення.

Судові витрати у справі суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Керуючись ч. 1 ст. 94, 159, 163, 183-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо проведеного з 01 січня 2017 року ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з обмеженням максимальльного розміру та перерахунком стажу роботи в бік його зменшення неправомірними.

Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків від заробітної плати (грошового утримання) працюючого на відповідній посаді судді, що становить 31680 грн. без обмеження максимального розміру, починаючи з 01 грудня 2016 року.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.А.Самсонова

10.05.2017