Справа № 822/789/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/789/17

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

10 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Сторчака В. Ю. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Гринишина І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними, скасування рішення атестаційної комісії, наказу про звільнення, поновлення на публічній службі,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними, скасування рішення атестаційної комісії, наказу про звільнення, поновлення на публічній службі.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду І інстанції та направити справу до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

В суді першої інстанції в судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку звернення з даним позовом до суду. В обгрунтування вказаної заяви, позивач вказує, що пропустив строк звернення з даним позовом до суду у зв'язку з тим, що в середині лютого 2016 року його визвали в управління по роботі з особовим складом і видали на руки трудову книжку, та повідомили, що його тимчасово звільнено зі служби в поліції за власним бажанням. Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції 12.02.2016 року, однак позивач рапорту на звільнення не писав.

Зазначає, що його запевнили, що таке рішення тимчасове, запропонували продовжувати виходити на службу, при цьому залишили йому в користування формений одяг, знак працівника ДАІ та інші атрибути, а також журнал патрулювання, постові відомості, журнал обліку дорожньо- транспортних пригод.

Вказує, що в 20-х числах березня 2016 року перестав виходити на службу так як зрозумів, що робота не оплачується і його не збираються поновлювати на службі. В цей же час усно звертався до відділу кадрів Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про видачу йому на руки копії атестаційного листа та інших документів на підставі яких його було звільнено, так як рапорту на звільнення не писав.

Зазначає, що на його звернення йому повідомили, що висновку атестаційної комісії у Головному управлінні Національної поліції в Хмельницькій області ще немає, копій будь яких інших документів про його звільнення - надати не можуть.

06.02.2017 року та 13.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача - Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області із заявами про надання копій протоколу атестаційної комісії, рапорту на підставі якого його звільнено зі служби в поліції, та наказу про звільнення. Однак, вказаних документів надано не було.

Окрім того зазначає, що в липні 2016 року помер його дідусь ОСОБА_4, який займав особливе місце в його житті. Для позивача це була велика втрата, він був психологічно подавлений, а тому не міг займатись збиранням матеріалів для судового оскарження його звільнення. Також вказує, що йому необхідно було працевлаштуватись щоб матеріально забезпечувати сім'ю, так як дружина не працює та виховує двох малолітніх дітей 2010 року та 2014 року народження.

Позивач вважає, що оскільки відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області на його звернення не надано копій документів на підставі яких відбулося його звільнення зі служби в поліції, він був позбавлений можливості звернутися до суду за захистом своїх прав у установлений законом строк.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, прийшов до висновку, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що після видання ГУНП в Хмельницькій області наказу про його звільнення в період з 12.02.2016 по 18.03.2016 року позивач ходив на роботу.

Однак, суд вважає, що дана обставина не перешкоджала позивачу звернутися до суду з цим позовом у встановлений статтею 99 КАС України строк. До того ж, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано позивачем у судовому засіданні, ОСОБА_2 дізнався про звільнення 12.02.2016 року, тобто після отримання ним трудової книжки.

Суд критично оцінює посилання апелянта на те, що він взагалі не писав рапорт про звільнення за власним бажанням, адже в матеріалах міститься заява позивача від 13.02.2017 року про надання копії рапорту, на підставі якого ОСОБА_2 було звільнено. До того ж, як встановлено судом першої інстанції вказаний рапорт отримав на той час старший інспектор управління превентивної діяльності ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5, який в подальшому зареєстрував його в Журналі № 4051 обліку рапортів співробітників УМВС за № 94.

Що стосується посилання позивача на те, що через психологічну подавленість у липні 2016 року він не міг займатись збиранням матеріалів для судового оскарження свого звільнення, суд зазначає наступне.

Представником відповідача в запереченнях на апеляційну скаргу були надані листи від Департаменту освіти та науки від 18.04.2017 р. № 01-23/907, відповідно до якого ОСОБА_2, працював на посаді водія науково-методичного центру управління освіти Хмельницької міської ради з 24.06.2016 по 10.08.2016 року, а також лист від управління поліції охорони в Хмельницькій області, відповідно до якого ОСОБА_2, призначений з 01.11.2016 року на посаду водія автотранспортних засобів взводу № 1 роти реагування Хмельницького міжрайонного відділу управління поліції охорони в Хмельницькій області та по теперішній час перебуває на вищевказаній посаді.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції в серпні 2016 року в ГУНП в Хмельницькій області було оголошено конкурс на службу до поліції для заміщення вакантних посад слідчих та дільничних офіцерів поліції, у якому ОСОБА_2 приймав участь, але у зв'язку з тим, що за результатами тестування отримав менше 25 балів, до наступних етапів конкурсу допущений не був.

В судовому засіданні вищезазначені факти позивачем спростовані не були.

Таким чином, вищенаведені обставини спростовують твердження ОСОБА_2, про неможливість збирання матеріалів для судового оскарження свого звільнення.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що йому не було видано копію атестаційного листа та копію наказу про звільнення є необґрунтованими. Так як позивач був звільнений на підставі його рапорту за власним бажанням, а відповідно до положень Кодексу законів про працю України копія наказу про звільнення з роботи видається працівникові лише у разі коли звільнення відбулось з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 травня 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Сторчак В. Ю. Совгира Д. І.