Справа № П/811/389/17
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Справа №П/811/389/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Постач»

до відповідача: Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення і податкових вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Постач» звернулося з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2016 р. винесеного Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 655 530,00 грн., в тому числі 437 020,00 грн. основного зобов'язання та 218 510,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- податкову вимогу №34255-11 від 12.10.2016 р. на суму податкового боргу 19 625,47 грн.;

- податкову вимогу №34255-11 від 12.10.2016 р. на суму податкового боргу 856 233,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішення про результати розгляду скарги №315/6/99-99-11-01-01-25 від 21.02.2017 р. направлене з порушенням строку встановленого в п.56.8 ст.56 Податкового кодексу України. Також позивач зазначає, що висновки про порушення ТОВ «Агро-Постач» п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України щодо заниження податку на додану вартість на суму 437 020,00 грн. зроблені в зв'язку з не об'єктивним вивченням наданих для перевірки документів,а також безпідставним застосуванням величини собівартості продукції в якості бази оподаткування. Окрім того, позивач наголошує, що суми віднесені до складу податкового кредиту з ПДВ підтверджені первинними документами, оформленими відповідно до вимог встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, документи, які підтверджують факт отримання товарів, робіт послуг та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

Представником відповідача до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки перевіркою встановлено, що в 2015 році ТОВ «Агро Постач» реалізувало шрот та олію за цінами, нижчими за їх собівартість, що суперечить п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Під час розгляду справи представником відповідача, з огляду на державну реєстрацію 21.02.2017 р. зміни найменування Кіровоградської об'єднаної державної податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області на Кропивницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області, уточнено найменування відповідача (а.с.131, Т.6).

Відповідно до ухвали від 11 травня 2016 року подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження (а.с.224, Т.6).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

В період з 31.05.2016 р. по 26.08.2016 р. посадовими особами Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі направлень №624, №625 від 31.05.2016 р., №836 від 05.08.2016 р., №837 від 05.08.2016 р., №868 від 12.08.2016 р. (а.с.149-152, Т.1), відповідно до наказу №536 від 20.05.2016 р., №588 від 31.05.2016 р., №826 від 04.08.2016 р., №877 від 12.08.2016 р., №890 від 18.08.2016 р. (а.с.144-148, Т.1) проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Постач» з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 07.08.2013 р. по 31.03.2016 р. та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 07.08.2013 р. по 31.03.2016 р., відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено акт №41/11-23-14-04/38797874 від 02.09.2016 р. висновками якого є порушення ТОВ «Агро-Постач», на думку відповідача, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 437 020,00 грн. в тому числі за: січень 2015 року - 7 396,00 грн., за лютий 2015 року - 11 996,00 грн., за березень 2015 року - 48 307,00 грн., за квітень 2015 року - 174 114,00 грн., за травень 2015 року - 74 921,00 грн., за червень 2015 року - 93 867,00 грн., за вересень 2015 року - 25 391,00 грн., за січень 2016 року - 1 028,00 грн. (а.с.14-54, Т.1).

На підставі акта перевірки Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 655 530,00 грн., в тому числі 437 020,00 грн. основного зобов'язання та 218 510,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.78, Т.1).

Також Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області виставлено податкову вимогу від 12.10.2016 р. №34355-11, якою повідомлено ТОВ «Агро-Постач», що станом на 11.10.2016 р. сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 19 625,47 грн., в тому числі 510,00 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати; 16 804,02 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших, ніж заробітна плата; 856 234,32 грн. з податку на додану вартість; 2 311,45 грн. з військового збору (а.с.105-106, Т.1).

Окрім того, Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області виставлено податкову вимогу від 12.10.2016 р. №34355-11, якою повідомлено ТОВ «Агро-Постач», що станом на 11.10.2016 р. сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 856 233,39 грн., в тому числі 856 233,39 грн. з податку на додану вартість (а.с.107, Т.1).

Податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2016 р. оскаржене ТОВ «Агро-Постач» в адміністративному порядку (а.с.80-88, Т.1) про що 05.10.2016 р. повідомлено Кіровоградську ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області (а.с.55, Т.1).

Рішенням про результати розгляду первинної скарги №5952/10/11-28-10-01-06 від 15.12.2016 р. Головним управління ДФС у Кіровоградській області скаргу ТОВ «Агро-Постач» залишено без задоволення (а.с.89-90, Т.1).

Рішенням про результати розгляду скарги №3512/6/99-99-11-01-01-25 від 21.02.2017 р. Державною фіскальною службою України залишено без змін податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області про результати розгляду первинної скарги, а скаргу - без задоволення (а.с.101-103, Т.1).

Позивач стверджує, що рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 21.02.2016 р. направлене з порушенням строку встановленого в п.56.8 ст.56 Податкового кодексу України.

Пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до п.56.9 ст.56 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

З огляду на поштовий штемпель на конверті, копію якого надано позивачем, рішення про результати розгляду скарги №3512/6/99-99-11-01-01-25 від 21.02.2017 р. направлено ТОВ «Агро-Постач» 21.02.2017 р. (а.с.104, Т.1).

Судом встановлено, що рішенням Державної фіскальної служби України від 12.01.2017 р. №354/6/99-99-11-01-01-25 продовжено строк розгляду скарги ТОВ «Агро-Постач» до 26.02.2017 р. (а.с.101, Т.1).

Отже, рішення ДФС України про результати розгляду скарги направлено ТОВ «Агро-Постач» з дотриманням строків встановлених п.56.9 ст.56 Податкового кодексу України.

Як встановлено судом, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області збільшено ТОВ «Агро-Постач» грошове зобов'язання з податку на додану вартість у зв'язку з встановленням фактів реалізації сільськогосподарської продукції за цінами нижчими їх собівартості, оскільки, на думку податкового органу, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, яка визначається відповідно до п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318.

Так, судом встановлено, що у перевіряємий період ТОВ «Агро-Постач» здійснювало господарські операції з реалізації олії та шроту, одержаних внаслідок виконання договорів із переробки давальницької сировини (соняшнику).

Реальність таких господарських операцій Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області не заперечується.

Водночас позивачем надано до суду копії первинних документів за такими операціями, а саме: договорів, видаткових, податкових та товарно-транспортних накладних, платіжних доручень (а.с.179-250, Т.1, а.с.1-250, Т.2, а.с.1-100, Т.3, а.с.143-209, Т.6).

Також матеріали справи містять документи, щодо витрат, які впливали на собівартість готової продукції (олія та шрот) (а.с.144-250, Т.3, а.с.1-250, Т.4, а.с.1-250, Т.5, а.с.1-130, Т.6).

Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, в редакції чинній до 01.01.2016 р., база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Згідно з абз.2 п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, в редакції чинній з 01.01.2016 р., база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Таким чином, протягом 2015 року база оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання самостійно виготовлених товарів /послуг не могла бути нижчою від собівартості, а не нижчою звичайних цін.

З огляду на п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318 собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Як встановлено перевіркою та відображено в акті №41/11-23-14-04/38797874 від 02.09.2016 р. згідно з журналом-ордером і відомістю по рахунку №701 «Дохід від реалізації готової продукції» за 2015 рік та журналом -ордером і відомістю по рахунку №901 «Собівартість реалізованої готової продукції», дохід ТОВ «Агро-Постач» від реалізації шроту та олії був нижче собівартості за січень-вересень 2015 року був нижче їх собівартості за січень-вересень 2015 року на загальну суму 2 186 549,90 грн. (а.с.29, Т.1).

В судовому засіданні представник позивача не заперечила факт реалізації позивачем у перевіряємий період товару (олії та шроту) за цінами нижчими від собівартості, проте наголосила на тому, що ціни реалізованого товару відповідали звичайним цінам, що відображено в аналізі формування відпускних цін (а.с.77, Т.1) та відповідає вимогам Податкового кодексу України. При цьому представник позивача наголосила на тому, що визначення бази оподаткування ПДВ на рівні «не нижче собівартості продукції (послуги)» суперечить принципам податкової правотворчості, оскільки у податковому законодавстві термін собівартість не визначений; собівартість визначається з урахуванням таких величин, як витрати на оплату праці і амортизації, які непритаманні оподаткуванню ПДВ; величина собівартості може бути визначена більш-менш точно лише щодо всієї продукції підприємства за певний проміжок часу (період), оскільки дорівнює сумі певних видів витрат, віднесених до такого періоду; собівартість окремо взятою одиниці продукції є взагалі чітко не визначеною величиною, адже залежить від суб'єктивної методики розподілу загальновиробничих витрат; для досягнення господарської мети підприємством цілком природними є випадки продажу окремих одиниць продукції за ціною, меншою фактичної собівартості.

Суд зазначає, що п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України в редакції чинній у 2015 році, законодавчо встановлювалося обмеження, з огляду на яке база оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання самостійно виготовлених товарів /послуг повинна бути не нижчою від собівартості такого товару. Разом з тим, собівартість є категорією, яка використовується в бухгалтерському обліку підприємств та порядок розрахунку якої визначено в пункті 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», а тому посилання сторони позивача на суперечність вимог п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, в редакції чинній до 01.01.2016 р., принципам податкової правотворчості є безпідставним та за своєю суттю не спростовує правомірності висновків податкового органу щодо порушення ТОВ «Агро-Постач» вимог п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України.

Окрім того, подальше внесення законодавцем змін до статті 188 Податкового кодексу України не є підставою для не застосування попередньої редакції цієї норми до спірних правовідносин.

Суд враховує, що під час розгляду справи знайшов підтвердження факт заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 437 310,00 грн.

Однак, визначаючи позивачу грошове зобов'язання з податку на додану вартість відповідачем враховано, що ТОВ «Агро-Постач» у декларації з ПДВ за січень 2015 року помилково перенесено до рядка 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» суму ПДВ 23 640,00 грн., натомість як відповідно до даних декларації такий показник повинен становити 29 930,00 грн., різниця повинна становити 290,00 грн. (а.с.40, Т.1).

Як наслідок, Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області правомірно збільшено ТОВ «Агро-Постач» грошове зобов'язання з податку на додану вартість на 437 020,00 грн.

Відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Зважаючи на те, що за актом перевірки №274/11-06-15-05/38797874 від 18.07.2014 р. податковим органом визначалися ТОВ «Агро-Постач» суми податкового зобов'язання з ПДВ, Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області накладено на позивача штраф у розмірі 218 510,00 грн. (437 020,00 грн. х 50%) (а.с.176, Т.1).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2016 р. задоволенню не підлягає.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових вимог №34255-11 від 12.10.2016 р. на суму податкового боргу 19 625,47 грн. та №34255-11 від 12.10.2016 р. на суму податкового боргу 856 233,39 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 р. зобов'язано відповідача надати до суду докази того, що суми зазначені в податкових вимогах №34255-11 від 12.10.2016 р. є податковим боргом в розумінні Податкового кодексу України, тобто є узгодженим грошовим зобов'язанням та правове обґрунтування винесення двох податкових вимог за одним номером та від однієї дати, однак на різні суми податкового боргу та із включенням різних податків (а.с.1, Т.1).

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що обидві податкові вимоги сформовані та надіслані помилково у зв'язку з чим листом Долинського відділення Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №306/1700 від 17.03.2017 р. повідомлено ТОВ «Агро-Постач», що податкова вимога від 12.10.2016 р. №34255-11 анульована (а.с.177, Т.1).

Пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначено умови за яких податкова вимога вважається відкликаною.

Так, відповідно до пп.60.1.2 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

Отже, Податковим кодексом України встановлено, що податкова вимога може бути скасована контролюючим органом внаслідок чого вона вважається відкликаною. Натомість Податковий кодекс України не визначає, що податкова вимога може бути анульованою контролюючим органом та не передбачає правових наслідків такого анулювання. Більш того, відповідачем не надано суду рішення, яким анульовано податкові вимоги №34255-11 від 12.10.2016 р.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що відповідачем не підтверджено правомірність формування оскаржуваних податкових вимог та не надано доказів їх скасування контролюючим органом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових вимог №34255-11 від 12.10.2016 р. на суму податкового боргу 19 625,47 грн. та №34255-11 від 12.10.2016 р. на суму податкового боргу 856 233,39 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, у редакції чинній на час розгляду справи, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, позивачу підлягає присудженню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 13 137,02 грн. (22 970,83 грн. х 57,19%) за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №34255-11 від 12 жовтня 2016 року, винесену Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області на суму податкового боргу 19 625,47 грн.

3. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №34255-11 від 12 жовтня 2016 року, винесену Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області на суму податкового боргу 856 233,39 грн.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Постач», (28500, м. Долинська Кіровоградської області, вул. Пролетарська, 125) судовий збір в розмірі 13 137,02 грн. (тринадцять тисяч сто тридцять сім грн. 02 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт