Справа № 465/6305/16-а,2-а/465/60/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3850/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Франківського районного суду міста Львова від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07.11.2016 звернулася в суд з адміністративним позовом до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в якому просила визнати неправомірним та скасувати рішення та визнати неправомірними дії Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо прийняття рішення про припинення з 01.11.2014 виплати державної допомоги малозабезпеченій сім'ї та зобов'язати відповідача повернути виплачену державну соціальну допомогу в сумі 35088,30 грн. за період з 01.11.2014 по 30.04.2016, визнати неправомірним та скасувати рішення Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про припинення з 01.11.2014 виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї ОСОБА_1 від 21.06.2016.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 21 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірним рішення Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про припинення з 21.06.2016 ОСОБА_1 виплати державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім'ям. Скасовано рішення Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про припинення виплати ОСОБА_1 державної допомоги як малозабезпеченим сім'ям.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті постанови неповно досліджено всі обставини у справі та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення. Вказує, що в результаті перевірки, проведеної спеціалістами Франківського відділу соціального захисту, встановлено, що ОСОБА_1 свідомо подала неправдиву інформацію про свій та своєї сім'ї майновий стан не задекларувавши при оформленні державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї, тобто приховала інформацію про те, що у її володінні ще автомобіль ГАЗ 2401, 1978 року випуску, придбаний 21.02.2003. Судом не надано правової оцінки наявності у позивача та її сім'ї двох автомобілів, як підстави для припинення виплати допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Таким чином, апелянт вважає, що прийняття рішення про припинення допомоги малозабезпеченим сім'ям ОСОБА_1 було у відповідності до фактичних обставин справи та з дотриманням норм матеріального права.

При апеляційному розгляді позивач та її представник заперечили вимоги апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення.

Відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що є позивач зверталася до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявами від 26 листопада 2014 року, 07 травня 2015 року, 12 листопада 2015 року.

Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям була призначена позивачу із 01 листопада 2014 року по 30 квітня 2016 року.

Відповідачем проведено перевірку та встановлено, що при заповненні декларації про доходи і майновий стан позивач не вказала, що у її володінні та володінні її чоловіка є два автомобілі, а саме: VOLKSWAGEN PASSAT, 1993 року випуску, ГАЗ 2401, 1978 року випуску.

21 червня 2016 року відповідачем надіслано позивачу повідомлення №2605/10-9699 про зобов'язання повернути суму переплат в розмірі 35088,30 грн. з посиланням на п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року за №250.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що обов'язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на виплату її розміру, що , на погляд суду першої інстанції, не було здобуто.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон № 1768-ІІІ) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 7 Закону № 1768-ІІІ державна соціальна допомога не призначається у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищу є 21 квадратний метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Разом з тим, тією ж ст. 7 Закону № 1768-ІІІ передбачено, що за наявності обставин, передбачених, зокрема, в абзаці четвертому частини першої цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім'ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування, пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення (частина четверта статті 7 Закону № 1768-ІІІ).

Таким чином, виплата соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сім'ї при зверненні до відповідного державного органу із заявою про надання державної соціальної допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості при призначенні зазначеної допомоги та визначенні її розміру.

На виконання Закону № 1768-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою № 250 затвердив Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, пунктом 28 якого встановлено, що якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 та її чоловік є власниками двох транспортних засобів, а саме: транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, 1993 року випуску, та транспортного засобу марки «ГАЗ» 2401, 1978 року випуску.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 правомірно припинено виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, оскільки нею подано недостовірні відомості про наявність двох вищевказаних автомобілів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження позивача про те, що транспортний засіб марки «ГАЗ 2401» було продано на підставі довіреності від 20.04.2007 іншим особам, зокрема гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 (нотаріальна копія витягу з Єдиного державного реєстру довіреностей №31161564 від 27.04.2016), та згідно якої уповноважила даних осіб самостійно зняти вказаний автомобіль з реєстрації до 20 квітня 2010 року та продати його згідно норм чинного законодавства України, оскільки видача генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 09.11.2011 у справі № 6-41627св10.

Відтак, передача автомобіля «ГАЗ 2401» третім особам на підставі довіреності відповідно до статей 238, 244 Цивільного кодексу України не є належним оформленням переходу права власності на автомобіль, оскільки особа, яка видала довіреність, може у будь-який час її скасувати відповідно до положень ст. 249 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що факт перебування у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї більше одного транспортного засобу згідно ст. 7 Закону № 1768-ІІІ виключає право відповідача як уповноваженого представника сім'ї на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

Суд першої інстанції не врахував вищевказаних обставин та дійшов помилкового висновку щодо задоволення даного позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що згідно ч. 1 ст. 158 КАС України судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови, відтак резолютивній частині постанови передує слово «постановив», а не «ухвалив» як це зазначено в рішенні суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити.

Постанову Франківського районного суду міста Львова від 21 лютого 2017 року у справі № 465/6305/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д.М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повний текст судового рішення виготовлено 11.05.2017