Справа № 607/8932/16а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/2896/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сапіги В.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

16.08.2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату їй пенсії за вислугу років з 29.12.2015 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог за період з 29.12.2015 року по 15.02.2016 року залишено без розгляду

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що згідно з наказом Міністерства охорони здоров'я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» від 28.10.2002р. №385 Комунальна установа Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я», де працювала позивач на посаді медичного статиста, інструктором із санітарно-освітньої роботи, відноситься до закладів санітарної просвіти. Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 р. №909 не передбачено зарахування до вислуги років періоду роботи в таких закладах.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, винесеною з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права, ОСОБА_1 оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що в Статуті Комунальної установи Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я» від 2007 року, зазначено, що Комунальна установа Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я» є спеціалізованою лікувально-профілактичною установою, а згідно даних у листі Управління охорони здоров'я Тернопільської ОДА направленому ГУ ПФУ в Тернопільській області №2582 від 26.10.2016 року у відповідності Наказу МОЗ України від 28.10.2002 року №385 Комунальна установа Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я» відноситься до санітарно-профілактичних закладів, підпорядковується ДУ «Український інститут стратегічних досліджень МОЗ України» та управлінню охорони здоров'я Тернопільської облдержадміністрації.

До Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року, включено, зокрема, такі заклади, як лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади, особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри, а серед посад зазначені лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Згідно з приміткою 2 вказаного Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Крім того, апелянт вказує на те, що КУТОР «Центр здоров» я» офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Виходячи із призначення профілакторію «Центр здоров'я», встановлення у ньому апаратури для проведення лікувально-профілактичних процедур та роботи у ньому медичного працівника, надання ліцензії на медичну практики, дає право вважати, що він відноситься до лікувально-профілактичних закладів, а отже, до закладів охорони здоров'я.

Таким чином, апелянт вважає, що є всі умови та підстави для зарахування їй пільгового стажу, який дає право для виходу на пенсію за вислугу років.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, 29.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду в м. Тернополі із заявою про призначення їй пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з врахуванням п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зі змісту наявного у справі копії протоколу за №15 від 24.03.2016 року засідання комісії ПФУ в м.Тернополі з питання розгляду заяви позивачки ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за вислугу років, видно, що комісія відмовила ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, з посиланням на те, що згідно з наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 року даний центр відноситься до закладів санітарної просвіти, та згідно з постановою КМУ «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993р. № 909 не передбачено зарахування до вислуги років роботи в цих закладах.

В силу п. «е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Пенсії за вислугу років працівникам охорони здоров'я в період з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року призначаються при наявності спеціального стажу роботу не менше 25 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 02.10.1989р. по 28.12.2015р. працювала на посаді медичного статиста, інструктора із санітарно-освітньої роботи в Комунальній установі Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я», що стверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1.

Згідно ліцензії № 064172 Міністерства охорони здоров'я України Комунальна установа Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я» надає послуги в сфері охорони здоров'я, а саме медична практика.

Відповідно до наказу № 617-од від 31.12.2015 року Комунальній установі Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я» надано акредитаційний сертифікат, що дає право на надання послуг в сфері охорони здоров'я, термін дії якого до 31.12.2018 року.

Відповідно до ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної практики, виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами визначаються актами законодавства України.

Встановлено, що згідно з наказом Міністерства охорони здоров'я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» від 28.10.2002р №385 Комунальна установа Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я» відноситься до закладів санітарної просвіти.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 (із наступними змінами). Однак вказаним переліком не передбачено зарахування до вислуги років періоду роботи в таких закладах.

Крім того, відповідно до п. 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року №765 (із внесеними змінами), державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, заклад офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують проходження державної акредитації Комунальної установи Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я» до 31.12.32015 року, а також не вказано в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, Комунальна установа Тернопільської обласної ради «Центр здоров'я» до 31.12.2015 року не мала офіційного визнання статусу закладу охорони здоров'я. Отже, робота в цьому закладі не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що комісія управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області з розгляду питань пов'язаних з призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» відмовляючи ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, у зв'язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 лютого 2017 року у справі №607/8932/16-а за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді В. П. Сапіга
Р. Б. Хобор

Повний текст судового рішення виготовлено 16.05.2017 року.