Справа № 812/615/17
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/615/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Широка К. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 26.09.2014 по 31.12.2014 в розмірі 11502,21 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі Позивач) до Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 26.09.2014 по 31.12.2014 в розмірі 11502,21 грн.

В обґрунтування вимог Позивач зазначив, що з 11.07.1994 року по теперішній час проходить службу в ОВС України. З 25.06.2003 по 06.11.2015 перебував на посаді помічника оперативного чергового по обробці інформації на ЕОМ чергової частини штабу Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області, а 06.11.2015 був звільнений згідно наказу ГУМВС України у Луганській області 399 о/с від 06.11.2015 року з органів внутрішніх справ у запас ЗС України за пунктом 63 к (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) у званні старший прапорщик міліції. Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України ВДЗ/7301/А від 09.07.2015 та ВДЗ/1171/А від 20.10.2015 в період з 26.09.2014 по теперішній час безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Сватівським районним відділом ГУМВС України у Луганській області Позивачу надано довідку 64/15 від 07.02.2017 про доходи за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року, на підставі якої встановлено, що за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року не нараховувалась та не перераховувалась винагорода за участь в АТО.

У звязку з викладеним просив стягнути зі Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії на його користь за період з 26.09.2014 по 31.12.2014 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, у розмірі 11502,21 грн.

У судове засідання позивач не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а. с. 31).

Представник відповідача до суду не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 19-23). В письмових запереченнях вказав, що відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 26.09.2014. Виплата винагороди здійснена протягом 2015 року.

Наказом АТЦ при СБУ від 17.11.2015 № 321 позивача виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 07.11.2015.

В свою чергу виплати винагороди за участь в АТО у 2014 році була передбачена постановою КМУ від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету».

На виконання цієї постанови МВС України було розроблено наказ від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» (зареєстрований в МЮУ 08.08.2014 № 939/25716). Таким чином, для виплати винагороди були виділенні кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат. Тобто кошти були наданні за окремою бюджетною програмою.

Представник відповідача, зазначив, що виплата винагороди за спірний період не здійснювалась, оскільки наказ АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 видано по закінченню бюджетного періоду. А щодо вимоги позивача про стягнення винагороди за участь в АТО з урахування матеріальної допомоги, Сватівським РВ зауважено, що вказана вимога суперечить вимогам ст. 13 Закон України «Про оплату праці», якою визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Вказаним актом в свою чергу є постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу". У якої зазначено, що до складу місячного грошового забезпечення працівника ОВС не входить матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань чи матеріальна допомога на оздоровлення, тому вказані кошти не повинні входити до складу винагороди, яка нараховуються та сплачуються за участь в АТО.

Щодо зазначених позивачем сум стягнення з урахуванням індексації та за роботу у нічний час відповідач зазначив, що відповідно до п. 3.7. - Інструкції за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні виплачується компенсація. Таким чином компенсаційні виплати не входять до складу грошового забезпечення, також вони не мають постійного характеру, а тому вказані кошти не повинні входити до складу винагороди, яка нараховуються та сплачуються за участь в АТО.

На підставі викладеного, відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розгляд справи здійснити за відсутністю третьої особи (а.с. 32). В клопотанні № 978/111/28-2017 від 15.05.2017 року повідомив, що Головне управління Національної поліції у Луганській області підтримує позицію, викладену в запереченнях Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області та просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Враховуючи положення частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, судом встановлено наступне.

З 11 липня 1994 року по теперішній час ОСОБА_1 проходить службу в органах внутрішніх справ (а.с. 13).

З 25.06.2003 по 06.11.2015 перебував на посаді помічника оперативного чергового по обробці інформації на ЕОМ чергової частини штабу Сватівського районого відділення ГУ МВС України у Луганській області та був звільненний згідно наказу ГУМВС у Луганській області №399 о.с від 06.11.2015 року з органів внутрішніх справ у запас ЗС України за п.63 "к" (у зв'язку з переходом у встановленному порядку на роботу (службу) в інші міністрерства центральні органи виконавчої влади (установи, організації) у звані старший прапорщик міліції.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № ВДЗ/7301/А від 09.07.2015 (а.с. 7), довідки ГУМВС України у Луганській області № 6/4-159 ЛК від 03.05.2017 року (а.с. 24) в період з 26.09.2014 по 07.11.2015, Позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Наказом Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 17.11.2015 № 321 позивач з 07.11.2015 виключений зі складу сил та засобів, які залучались та брали безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення, про що свідчить довідка ГУМВС України у Луганській області від 03.05.2017 № 6/4-159лк (а.с. 24).

Згідно з довідкою про доходи від 07.02.2017 № 64/15, виданою Сватівським РВ ГУМВС України у Луганській області, загальний розмір грошового забезпечення позивача, за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року складав 15 444,24 грн, а саме: за вересень 2014 року - 4730,43 грн, з яких грошове забезпечення - 2330,38 грн, матеріальна допомога на оздоровлення - 2400, 05 грн, нічні - 0,00 грн; за жовтень 2014 року - 3823,58 грн, з яких грошове забезпечення - 2774,26 грн, нічні - 49,32 грн, матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань - 1000,00 грн.; за листопад 2014 року - 3004,12 грн, з яких грошове забезпечення - 2954,59 грн, нічні - 49,53 грн; за грудень 2014 року - 3886,11 грн, з яких грошове забезпечення - 3865,77 грн, нічні - 20,34 грн (а.с.11). Позивачу за період з вересня по грудень 2014 року не нараховувалась та не перераховувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с. 11, 12).

Згідно довідки від 20.02.2017 64/33, виданої Сватівським відділом поліції в Луганській області Головного управління Національної поліції України в Луганський області, ОСОБА_1 у період з 26.09.2014 по 31.12.2014, у черговій відпустці та на лікарняному не перебував (а.с.10).

Позивач звернувся до відповідача із запитом щодо невиплати винагороди за участь в антитерористичній операції за період з 26.09.2014 по 31.12.2014, на що отримав лист-відповідь від 07.02.2017 № 64/13 із відмовою у здійсненні такої виплати, у звязку з закінченням бюджетного періоду 2014 року (а.с. 12).

З наявних у матеріалах справи документів та письмових заперечень, судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення у період з 26.09.2014 по 31.12.2014.

Частиною третьою статті 72 КАС України визначено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Одже, оскільки у суду відсутні підстави для виникнення сумніву щодо достовірності наданих позивачем та відповідачем доказів на підтвердження факту безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення у період з 26.09.2014 по 31.12.2014, добровільності його визнання, суд вважає цей факт визнаним сторонам та таким, що не підлягає доказуванню.

Спірним питанням є можливість виплати відповідачем позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 26.09.2014 по 31.12.2014 в поточному році поза межами відповідного бюджетного періоду та сума виплат.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі Постанова № 158), у редакції, чинній у спірному періоді, було визначено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання Постанови № 158 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» (далі Наказ № 719), яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за займаною особою вказаних вище категорій штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі в зазначених операціях і заходах.

Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

Пунктом 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі - Наказ № 499) установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також, Наказом № 499 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, положеннями якої, зокрема визначено, що:

- при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (підпункт 1.7);

- грошове забезпечення, виплачене особі рядового чи начальницького складу несвоєчасно або виплачене їй у меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, що передував моменту звернення за одержанням недоотриманого грошового забезпечення, протягом якого особа мала на нього право (підпункт 1.12).

Виходячи із змісту Постанови № 158 та Наказу № 719, винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується особам за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі. Зазначеним Наказом № 719 передбачена виплата винагороди за минулий період без будь-яких обмежень.

Таким чином, посилання відповідача на неможливість виплати позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за минулі періоди є безпідставними.

Що стосується посилань на відсутність у кошторисі відповідача видатків на виплату такої винагороди за минулі періоди, суд вважає їх також необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно частин першої, другої статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00, пар. 23, 26, рішення від 08.11.2005, зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Бурдов проти Росії», № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ).

Отже можна зробити висновок, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

В звязку з чим, суд не приймає посилання представника відповідача на відсутність у ліквідаційної комісії видатків на виплату Позивачеві винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Щодо нарахування та виплати винагороди за період 26.09.2014 по 31.12.2014 з урахуванням матеріальної допомоги суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з додатком 26 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не відносяться.

При цьому, до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ входить доплата за службу в нічний час.

Оскільки позивачу у вересні 2014 року сплачено матеріальну допомогу у розмірі 2400,05 грн, у жовтні 2014 року матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань у розмірі 1000,00 грн, які не входять до місячного грошового забезпечення, тому дані кошти не повинні входити до складу винагороди, яка нараховується та сплачується за участь в антитерористичній операції.

Таким чином, вимоги Позивача щодо стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 26.09.2014 по 31.12.2014 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до довідку про доходи ОСОБА_1 (а.с.11), розмір грошового запезпечення складав менше 3000 (трьох) тисяч гривень. Однак, з урахуванням зазначенних норм, виногорода за участь в антитерористочної операції не може бути меньше ніж 3000 гривень у розрахунок на місяц.

Тому, розмір винагороди за безпосередню участь в АТО, який підлягає стягненню на користь Позивача за період з 26.09.2014 по 31.12.2014, розраховується наступним чинном: 26-30 вересня 2014 року 500,00 грн. (3000,00 грн.: 30 днів х 5 днів), за жовтень 2014 року 3000,00 грн., за листопад 2014 року 3004,12 грн. (з урахуванням нічних), за грудень 2014 року 3886,11 грн. (з урахуванням нічних), загальна сума складає 10390,23 грн.

Також, відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України зобовязаний виплатити позивачеві суму винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 94 КАС України не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 26.09.2014 по 31.12.2014 в розмірі 11502,21 грн. задовольнити частково.

Стягнути зі Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, адреса: 92600, Луганська обл., Сватівський район, місто Сватове, вулиця Леніна, будинок 11 ) на користь ОСОБА_1 (ід.код НОМЕР_1, адреса: 92600, Луганська область, м. Сватове, кв. Незалежності, 1/75) за період з 26.09.2014 по 31.12.2014 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції у розмірі 10390,23 грн. (десять тисяч триста девяносто гривень 23 коп.) з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обовязкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_2