Справа № 820/1597/17
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 травня 2017 р. № 820/1597/17

Харківський окружний адміністративний суд

в складі: головуючого - судді Білової О.В.

за участю секретаря судового засідання Ділбаряна А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье", про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд скасувати винесену відповідачем постанову від 03.04.2017 про відкриття виконавчого провадження ВП № 53684636, яке на цей час об'єднане у зведене виконавче провадження ЗВП № 53692956.

Ухвалою суду від 25.04.17 залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 53684636 від 03.04.17 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №1138, виданого 29.09.16 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Позивач вважає незаконною постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53684636 від 03.04.17 посилаючись на те, що, на його думку, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №53684636, має виправлення, не відповідає всім вимогам до виконавчого документу, не було подано заяву стягувачем про його примусове виконання, а також вважає, що відповідач не може відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого напису №1138, виконавче провадження по якому раніше вже було закінчено.

Відповідачем та третьою особою були надані заперечення проти позову, в яких відповідач та третя просять відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що державний виконавець діяв в межах повноважень та на підставі чинного законодавства.

Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив такі обставини.

29.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, вчинено виконавчий напис № 1138 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" загальної суми заборгованості у розмірі 55699,33 грн. (а.с.61)

Вказаний виконавчий напис перебував на виконанні у Червонозаводському відділі державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (виконавче провадження № 52841611).

16.03.2017 до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. надійшла вимога №11/01-16 від 02.03.2017 про повернення виконавчого напису без виконання з посиланням на п.10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.63)

Постановою державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ковалевської М.М. від 17.03.17 виконавче провадження №52841611 з примусового виконання виконавчого напису №1138, виданого 29.09.16 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., про стягнення з боржника та користь стягувача грошових коштів у розмірі 55699,33 грн. - закінчено на підставі п.10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».(а.с.64)

27.03.17 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. внесено виправлення у виконавчий напис №1138: посилання на «пункт 1» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, у вступній частині виконавчого напису виправлено на «пункт 2» (а.с.61-62).

03.04.17 виконавчий напис №1138 від 29.09.16 вдруге був направлений до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" із заявою про відкриття виконавчого провадження. (а.с.29)

Постановою державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіна І.С. від 03.04.17 відкрито виконавче провадження ВП № 53684636 з примусового виконання вказаного виконавчого напису (а.с.35), з правомірністю якого не погоджується позивач.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавчі написи нотаріусів відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» віднесені до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначені вимоги до виконавчого документа, а саме:

« 1. У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.»

Згідно з п.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, виконавчий напис має містити:

дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;

найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача;

найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);

строк, за який провадиться стягнення;

суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

номер, під яким виконавчий напис зареєстровано;

дату набрання чинності виконавчим написом;

строк пред'явлення виконавчого напису до виконання;

підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою;

інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України „Про виконавче провадження".

Підпунктами 5.1, 5.2 п.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість; якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

Як вбачається з копії виконавчого напису №1138 від 29.09.16, він містить дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сплачуваної стягувачем; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, печатку, викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів, отже доводи позивача про невідповідність виконавчого напису законодавчо встановленим вимогам до виконавчого документу не підтверджується письмовими доказами у справі.

Розілом 6 «Складання та оформлення нотаріальних документів» Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 р. за № 1318/18613, передбачено порядок внесення дописок чи виправлень до тексту нотаріально оформлюваного документа, тому доводи позивача про неможливість прийняття державними виконавцями на виконання виконавчих написів, які мають виправлення, не є належними на обґрунтування заявленого позову.

Посилання позивача на неподання стягувачем заяви про примусове виконання рішення, як того вимагає закон, суд вважає необґрунтованим, оскільки це спростовується змістом вказаної заяви, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.29).

При наданні оцінки правових наслідків закінчення 17.03.17 виконавчого провадження №52841611 з примусового виконання виконавчого напису №1138 від 29.09.16 на підставі п.10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» суд виходить з такого.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач не позбавляється права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, у разі закінчення виконавчого провадження, таке виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Законом не передбачено право стягувача, як у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повторно звертатися до органів виконавчої служби, з виконавчим документом, щодо якого було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно з п. 10 ч.1, ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за N 1302/29432, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» передбачає два види процесуальних рішень щодо припинення виконавчого провадження, а саме: повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження, які мають різні правові наслідки. Саме закінчення виконавчого провадження має наслідком неможливість розпочати виконавче провадження знов, крім випадків, встановлених законом.

При цьому нормативно визначена у статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» дія щодо «розпочинання» виконавчого провадження кореспондує змісту ст. 26 вказаного закону, яка регламентує початок примусового виконання рішення. Як вбачається зі змісту вказаної статті 26, саме відкриття виконавчого провадження законодавець вважає рішенням, яким розпочинається виконавче провадження. Отже, державний виконавець, розпочинаючи знов виконавче провадження, має прийняти саме постанову про його відкриття.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність заперечень представника третьої особи, який вважає різними за змістом поняття «розпочате знов» виконавче провадження та «відкриття виконавчого провадження».

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає відсутніми правові підстави для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу, по якому раніше було прийняте рішення про закінчення виконавчого провадження за п. 10 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки законодавчо передбачено тільки можливість відновлення раніше закінченого виконавчого провадження в порядку ст.41 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у поданих до суду запереченнях не навів жодного доказу правомірності прийняття спірної постанови про відкриття виконавчого провадження з урахуванням наявності попередньо закритого 16.03.2017 виконавчого провадження №52841611, отже, ним також не доведено правомірності прийняття спірного рішення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється на підставі ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 8-14, 17, 50, 70, 71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье", про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 03.04.2017 про відкриття виконавчого провадження ВП № 53684636.

Стягнути з Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1, поштовий індекс 61003, АДРЕСА_1) у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 12 травня 2017 року.

Суддя Білова О.В.