Справа № 607/3564/17
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2017 Справа №607/3564/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши у письмовому провадженні в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача відновити і здійснити виплату невиплачених сум призначеної пенсії по інвалідності відповідно до вимог Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 01 червня 2015 року.

В обгрунтування вимог позивач вказує, що працює на посаді судді Бережанського районного суду Тернопільської області. З 08.04.2009 року він перебуває на обліку у відповідача у зв'язку з призначенням йому пенсії по інвалідності 3 групи загального захворювання, яку він отримував до березня 2015 року включно, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак, виплату такої пенсії починаючи з квітня 2015 року припинено. Звернувшись до відповідача із заявою про виплату пенсії, отримав відмову, із посиланням на те, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VIII, згідно яких особам тимчасово з 01 квітня 2015 року, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії чи довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених Законом «Про судоустрій та статус суддів», зупинено виплату пенсії.

Позивач вважає, що такі дії відповідача є протиправними, оскільки відповідно до вимог п. 5 Розділу III «Прикінцеві положення» вказаного Закону, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". До 01 червня 2015 року не прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, а тому з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Також вказав, що рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року (справа №1-8-2016) визнано таким, що не відповідають Конституції України положення абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» в редакціях законів від 07 липня 2010 року та 02 березня 2015 року, 24 грудня 2015 року, тому положення законів, які передбачали припинення виплат пенсій особам, які працюють на посадах і на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів" втратили чинність з 08.06.2016 року.

Крім того, 20 грудня 2016 року Конституційний суд України прийняв рішення у справі за №7-рп/2016, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, зокрема: - першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Посилаючись на наведене, позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо зупинення виплати пенсії по інвалідності призначеної з 08.04. 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відновити та здійснити виплату призначеної йому з 08.04.2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії по інвалідності починаючи з 01 червня 2015 року.

В судове засідання позивач не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просить відмовити. Згідно поданих письмових заперечень вказав, що припинення виплати позивачу пенсії з 01 квітня 2015 року було здійснено у зв'язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VІІІ від 02.03.2015 року, яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому дії відповідача є правомірними, а позов безпідставний.

Ухвалою суду від 27.04.2017 року позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в частині зобов'язання здійснити виплату невиплачених сум призначеної пенсії по інвалідності відповідно до вимог Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 01 червня 2015 року по16.09.2016 року залишено без розгляду.

Судом встановлено, що 08 квітня 2009 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що визнається представником відповідача та підтверджується письмовими запереченнями на позов викладеними у листі за №711/Ш-11 від 05.01.2017 року.

Виплату пенсії починаючи з 01 квітня 2015 року зупинено, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення йому виплати.

Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області листом за №711/Ш-11 від 05.01.2017 року відмовило позивачу у виплаті призначеної пенсії, посилаючись на набрання чинності з 01 квітня 2015 року Законом України від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2017 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень пункту 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно з вимогами п. 5 Розділу III «Прикінцеві положення» вказаного Закону у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 08.04.2009р. призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому позивач займає посаду судді Бережанського районного суду Тернопільської області, отже на останнього поширюється дія Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, й щодо пенсійного забезпечення.

Разом з тим, враховуючи, що до 01 червня 2015 року не було прийнято закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 24.05.2016 року у справі за №333/6710/15а, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Суд роз'яснив, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів. Тому з 1 червня 2015 року, особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначають, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій та статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд вважає, що з 01.06.2015р. мало бути відновлено виплату пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», через відсутність підстав для припинення її виплати, у тому числі і позивачу.

Отже, дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії по інвалідності призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є протиправними.

Крім того, 08.06.2016р. Конституційним Судом України прийнято рішення №4-рп/2016 (справа №1-8/2016), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. N2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 р. №911-VIII;

- пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. N213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №4-рп/2016 було визнано неконституційною заборону виплати з 01.04.2015 р. і з 01.01.2016 р. пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, у вказаному рішенні Конституційним Судом України визначено зазначені нормативно-правові акти як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

З врахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання дій відповідача щодо невиплати пенсії за віком призначеної 08 квітня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправними та зобов'язання відновити та виплатити ОСОБА_1 призначену з 08 квітня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсію по інвалідності, починаючи з 17 вересня 2016 року (з урахуванням залишених без розгляду позовних вимог).

Керуючись ст.ст.6, 18, 71, 86, 158, 162, 163, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком призначеної з 08 квітня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відновити та виплатити ОСОБА_1 призначену йому з 08 квітня 2009 року відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсію по інвалідності, починаючи з 17 вересня 2016 року.

Звернути до негайного виконання постанову в частині виплати пенсії в межах платежу за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук