Справа № 805/149/17-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 р. Справа №805/149/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 година 30 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Проніна Д.С.

представника позивача не зявився

представника третьої особи не зявився

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

встановив:

03 січня 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області (далі позивач або УПФУ) до державного підприємства «Селидіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська» (далі відповідач або ДП «Селидіввугілля»), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24 січня 2017 року позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, за період з 01 листопада 2016 року по 31 грудня 2016 року у сумі 2 277 444,98 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» є страхувальником і щомісяця має відшкодовувати суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах його колишнім працівникам.

На час судового розгляду ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» мав заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, яка утворилася за період з 01 листопада 2016 року по 31 грудня 2016 року і становила 2 277 444,98 грн.

Посилаючись на п. п. 6.4, 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція), п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі ОСОБА_1 № 1788), п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі ОСОБА_1 № 1058), п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі ОСОБА_1 № 400/97-ВР), позивач просив задовольнити позов (том 1 а.с. 3-4, том 2 а.с. 1).

Ухвалою від 24 квітня 2017 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучене Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі третя особа) (том 11 а.с. 156).

Третя особа свого ставлення до заявлених позовних вимог не висловила.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, сутність яких полягала у наступному.

Посилаючись на п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, відповідач стверджував, що підприємства не зобовязані покривати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які повний робочий день були зайняті на підземних роботах з видобутку вугілля.

Відповідач вказував на те, що з розрахунків вбачається, що органи Пенсійного фонду України розраховували витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788.

Відповідач доводив, що до розрахунків включені фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених колишнім працівникам ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за Списком № 1.

Разом з тим, лише десятеро осіб, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, витрати на виплату і доставку пенсії яким включені до розрахунків, не були повний робочий день зайняті на підземних роботах з видобутку вугілля. Решта осіб повний робочий день були зайняті на підземних роботах з видобутку вугілля.

На цих підставах відповідач стверджував, що вимоги УПФУ про стягнення всієї суми пільгових пенсій, призначених за п. «а» ст. 13 Закону № 1788, без врахування того, що відшкодуванню за рахунок підприємств не підлягають фактичні витрати на виплату і доставку пенсій тим особам, який повний робочий день були зайняті на підземних роботах з видобутку вугілля, є безпідставним.

Аналогічних висновків дійшли суду під час розгляду справ № 805/3168/13-а та № 805/4065/13-а.

Посилаючись на п. 6.6 Інструкції, відповідач стверджував, що додаткові витрати на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», доплати, надбавки і підвищення, призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України, не включають в розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які підлягають відшкодуванню.

На підставі аналізу розрахунків відповідач дійшов висновку, що у листопаді-грудні 2016 року органи Пенсійного фонду України включили до суми відшкодування доплати, надбавки та підвищення.

Такий висновок відповідача ґрунтується на динамічному зростанні суми відшкодування фактичних витрат у порівнянні з попередніми періодами 2015-2016 років.

Вважаючи позовні вимоги УПФУ незаконними та необґрунтованими, відповідач просив відмовити в позові (том 2 а.с. 103-104, 127-133).

Про дату, час і місце судового розгляду особи, які беруть участь у справі, повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст. ст. 33-36, 38 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Особи, які беруть участь у справі, явку своїх представників до судового засідання не забезпечили.

ОСОБА_12 канцелярію суду відповідач надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

З урахуванням наведеного та на підставі ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 128 КАС України справа розглянута з відсутності представників осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Державне підприємство «Селидіввугілля» (ідентифікаційний код 33426253) зареєстроване як юридична особа 06 червня 2005 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 000226; в стані припинення не перебуває.

В структуру ДП «Селидіввугілля» входить низка відокремлений підрозділів без статусу юридичної особи, в тому числі відокремлений підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська» (ідентифікаційний код 33621589).

На підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України від 30 грудня 1996 року № 667 «Шахта 1-3 «Новогродівська» виробничого обєднання «Селидіввугілля» перейменована на державне відкрите акціонерне товариство «Шахта 1-3 «Новогродівська» дочірнє підприємство державної холдингової компанії «Селидіввугілля».

На підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України від 27 липня 2003 року № 46 державне відкрите акціонерне товариство «Шахта 1-3 «Новогродівська» дочірнє підприємство державної холдингової компанії «Селидіввугілля» перейменовано на структурний підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля».

На підставі наказу державного підприємства «ОСОБА_13 вугільна енергетична компанія» від 28 грудня 2004 року № 36 структурний підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля» перейменований на відокремлений підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «ОСОБА_13 вугільна енергетична компанія».

З 01 червня 2005 року на підставі наказу Міністерства палива та енергетики України від 26 травня 2005 року № 237 державне підприємство «ОСОБА_13 вугільна енергетична компанія» реорганізовано, виділений відокремлений підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля».

Як страхувальник ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» перебуває на обліку в УПФУ за реєстраційним номером 05-60-01-0178.

Ці обставини підтверджені свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 192565, довідками № 7-22-655 та № 7-22-320 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), реєстраційною карткою на створення відокремленого підрозділу юридичної особи форма № 5, відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повідомленням про взяття на облік страхувальника від 15 жовтня 2008 року № 2950/01 (том 1 а.с. 5-12, 23-28, 37).

Колишні працівники ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_14, ОСОБА_15,ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_14, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_20, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_25, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142, ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_147, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150, ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_154, ОСОБА_155, ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158, ОСОБА_159, ОСОБА_160, ОСОБА_161, ОСОБА_162, ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165, ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169, ОСОБА_170, ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173, ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177, ОСОБА_178, ОСОБА_179, ОСОБА_12, ОСОБА_180, ОСОБА_181, ОСОБА_182, ОСОБА_183. ОСОБА_184, ОСОБА_185, ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_188, ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_191, ОСОБА_192, ОСОБА_193, ОСОБА_194, ОСОБА_195, ОСОБА_196, ОСОБА_197, ОСОБА_198, ОСОБА_199, ОСОБА_200, ОСОБА_201, ОСОБА_202, ОСОБА_203, ОСОБА_204, ОСОБА_205, ОСОБА_206, ОСОБА_207, ОСОБА_208, ОСОБА_209, ОСОБА_210, ОСОБА_211, ОСОБА_212, ОСОБА_213, ОСОБА_214, ОСОБА_215, ОСОБА_216, ОСОБА_217, ОСОБА_218, ОСОБА_219, ОСОБА_220, ОСОБА_221, ОСОБА_6, ОСОБА_222, ОСОБА_223, ОСОБА_224, ОСОБА_225, ОСОБА_226, ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229, ОСОБА_230, ОСОБА_231, ОСОБА_232, ОСОБА_233, ОСОБА_234, ОСОБА_235, ОСОБА_236, ОСОБА_237, ОСОБА_238, ОСОБА_239, ОСОБА_240, ОСОБА_241, ОСОБА_242, ОСОБА_243 Михайленко, ОСОБА_244, ОСОБА_245, ОСОБА_246, ОСОБА_247, ОСОБА_248, ОСОБА_249, ОСОБА_250, ОСОБА_251, ОСОБА_252, ОСОБА_253, ОСОБА_254, ОСОБА_255, ОСОБА_256, ОСОБА_257, ОСОБА_258, ОСОБА_259, ОСОБА_260, ОСОБА_261, ОСОБА_262, ОСОБА_263, ОСОБА_264, ОСОБА_265, ОСОБА_266, ОСОБА_267, ОСОБА_268, ОСОБА_269, ОСОБА_270, ОСОБА_271, ОСОБА_272, ОСОБА_273, ОСОБА_274, ОСОБА_275, ОСОБА_276, ОСОБА_277, ОСОБА_278, ОСОБА_279, ОСОБА_280, ОСОБА_281, ОСОБА_282, ОСОБА_283, ОСОБА_284 Зиєвич, ОСОБА_285, ОСОБА_286, ОСОБА_287, ОСОБА_288, ОСОБА_289, ОСОБА_290, ОСОБА_291, ОСОБА_292, ОСОБА_293, ОСОБА_294, ОСОБА_295, ОСОБА_296, ОСОБА_297, ОСОБА_298, ОСОБА_299, ОСОБА_300, ОСОБА_301, ОСОБА_302, ОСОБА_303, ОСОБА_304, ОСОБА_305, ОСОБА_9, ОСОБА_306, Iщун ОСОБА_307, ОСОБА_308, ОСОБА_309, ОСОБА_310, ОСОБА_311, ОСОБА_312, ОСОБА_313, ОСОБА_314, ОСОБА_315, ОСОБА_316, ОСОБА_317, ОСОБА_318, ОСОБА_319, ОСОБА_320, ОСОБА_321, ОСОБА_322, ОСОБА_323, ОСОБА_324, ОСОБА_325, ОСОБА_326, ОСОБА_327, ОСОБА_328, ОСОБА_329 Iгор Миколайович, ОСОБА_330, ОСОБА_331, ОСОБА_332, ОСОБА_333, ОСОБА_334, ОСОБА_335 Сергiй Григорович, ОСОБА_336, Бєлiк ОСОБА_337, ОСОБА_338, ОСОБА_339, ОСОБА_340, ОСОБА_341, ОСОБА_342, ОСОБА_343, ОСОБА_344, ОСОБА_345, ОСОБА_346, ОСОБА_347, ОСОБА_348, ОСОБА_349, ОСОБА_350, ОСОБА_351, ОСОБА_352, ОСОБА_353, ОСОБА_354, ОСОБА_355, ОСОБА_356, ОСОБА_357, ОСОБА_358, ОСОБА_359, ОСОБА_360, ОСОБА_361, ОСОБА_362, ОСОБА_363, ОСОБА_364, ОСОБА_365, ОСОБА_366, ОСОБА_367, ОСОБА_368, ОСОБА_7, ОСОБА_369, ОСОБА_370, ОСОБА_371, ОСОБА_372, ОСОБА_373, ОСОБА_374, ОСОБА_375, ОСОБА_376, ОСОБА_377, ОСОБА_378, ОСОБА_379, ОСОБА_380, ОСОБА_381, ОСОБА_382, ОСОБА_383, ОСОБА_384, ОСОБА_385, ОСОБА_386, ОСОБА_387, ОСОБА_388, ОСОБА_389, ОСОБА_329, ОСОБА_390, ОСОБА_391, ОСОБА_392, ОСОБА_393, ОСОБА_394, ОСОБА_395, ОСОБА_396, ОСОБА_397, ОСОБА_398, ОСОБА_399, ОСОБА_400, ОСОБА_401, ОСОБА_402, ОСОБА_403, ОСОБА_404, ОСОБА_405, ОСОБА_406, ОСОБА_407, ОСОБА_408, ОСОБА_409, ОСОБА_410, ОСОБА_411, ОСОБА_412, ОСОБА_413, ОСОБА_414, ОСОБА_415, ОСОБА_416, ОСОБА_417, ОСОБА_418, ОСОБА_419, ОСОБА_420, ОСОБА_421, ОСОБА_422, ОСОБА_423, ОСОБА_424, ОСОБА_425, ОСОБА_426, ОСОБА_427, ОСОБА_428, ОСОБА_429, ОСОБА_430, ОСОБА_431, ОСОБА_432, ОСОБА_433, ОСОБА_434, ОСОБА_435, ОСОБА_436, ОСОБА_437, ОСОБА_438, ОСОБА_439, ОСОБА_440, ОСОБА_441, ОСОБА_442, ОСОБА_443, ОСОБА_444, ОСОБА_445, ОСОБА_446, ОСОБА_447, ОСОБА_448, ОСОБА_449, ОСОБА_450, ОСОБА_451, ОСОБА_452, ОСОБА_453, ОСОБА_454, ОСОБА_455, ОСОБА_456, ОСОБА_457, ОСОБА_458, ОСОБА_459, ОСОБА_460, ОСОБА_461, ОСОБА_462, ОСОБА_463, ОСОБА_464, ОСОБА_465, ОСОБА_466, ОСОБА_467, ОСОБА_468, ОСОБА_469, ОСОБА_470, ОСОБА_471, ОСОБА_472, ОСОБА_473, ОСОБА_474, ОСОБА_475, ОСОБА_476, ОСОБА_477, ОСОБА_478, ОСОБА_479, ОСОБА_480, ОСОБА_10, ОСОБА_481, ОСОБА_482, ОСОБА_483, ОСОБА_484, ОСОБА_485, ОСОБА_486, ОСОБА_487, ОСОБА_488, ОСОБА_489, ОСОБА_490, ОСОБА_491, ОСОБА_492, ОСОБА_493, ОСОБА_494, ОСОБА_495, ОСОБА_496, ОСОБА_497, ОСОБА_498, ОСОБА_499, ОСОБА_500, ОСОБА_501, ОСОБА_502, ОСОБА_503, ОСОБА_504, ОСОБА_505, ОСОБА_506, ОСОБА_507, ОСОБА_508, ОСОБА_509, ОСОБА_510, ОСОБА_511, ОСОБА_512, ОСОБА_513, ОСОБА_514, ОСОБА_515, ОСОБА_516, ОСОБА_517, ОСОБА_518, ОСОБА_519, ОСОБА_520, ОСОБА_521, ОСОБА_522, ОСОБА_523, ОСОБА_524, ОСОБА_525, ОСОБА_526, ОСОБА_527, ОСОБА_528, ОСОБА_529, ОСОБА_530, ОСОБА_531, ОСОБА_532, ОСОБА_533, ОСОБА_534, ОСОБА_535, ОСОБА_536, ОСОБА_537, ОСОБА_538, ОСОБА_539, ОСОБА_540, ОСОБА_541, ОСОБА_542, ОСОБА_543, ОСОБА_544, ОСОБА_545, ОСОБА_546, ОСОБА_547, ОСОБА_548, ОСОБА_549, ОСОБА_550, ОСОБА_551, ОСОБА_552, ОСОБА_553, ОСОБА_554, ОСОБА_555, ОСОБА_556, ОСОБА_557, ОСОБА_558, ОСОБА_559, ОСОБА_560, ОСОБА_561, ОСОБА_562, ОСОБА_563, ОСОБА_564, ОСОБА_565, ОСОБА_566, Пірнєпєсов Калмурат, ОСОБА_567, ОСОБА_568, ОСОБА_569, ОСОБА_570, ОСОБА_571, ОСОБА_572, ОСОБА_335, ОСОБА_573, ОСОБА_574, ОСОБА_575, ОСОБА_576, Батуримський ОСОБА_577, ОСОБА_578, ОСОБА_579, ОСОБА_580, ОСОБА_581, ОСОБА_582, ОСОБА_583, ОСОБА_584, ОСОБА_585, ОСОБА_586, ОСОБА_587, ОСОБА_588, Перiн ОСОБА_589, ОСОБА_590, ОСОБА_591, ОСОБА_592, ОСОБА_593, ОСОБА_594, ОСОБА_595, ОСОБА_596, ОСОБА_597, ОСОБА_598, ОСОБА_599, ОСОБА_600, ОСОБА_601, ОСОБА_602, ОСОБА_603, ОСОБА_604, ОСОБА_605, ОСОБА_606, ОСОБА_607, ОСОБА_608, ОСОБА_609, ОСОБА_610, ОСОБА_611, ОСОБА_612, ОСОБА_613, ОСОБА_614, Ясюнас Ватаутас Іонасович, ОСОБА_615, ОСОБА_616, ОСОБА_617, ОСОБА_618, ОСОБА_619, ОСОБА_620, ОСОБА_621, ОСОБА_622, ОСОБА_623, ОСОБА_624, ОСОБА_625, Балушка ОСОБА_626, ОСОБА_627, ОСОБА_628, ОСОБА_629, ОСОБА_630, ОСОБА_631, ОСОБА_632, ОСОБА_633, ОСОБА_634, ОСОБА_3, ОСОБА_635, ОСОБА_636, ОСОБА_637, ОСОБА_638, ОСОБА_639, ОСОБА_640, ОСОБА_641, ОСОБА_642, ОСОБА_643, ОСОБА_644, ОСОБА_645, ОСОБА_646, ОСОБА_647, ОСОБА_648, ОСОБА_649, ОСОБА_650, ОСОБА_651, ОСОБА_652, ОСОБА_653, ОСОБА_654, ОСОБА_655, ОСОБА_656, ОСОБА_657, ОСОБА_658, ОСОБА_659, ОСОБА_660, ОСОБА_661, ОСОБА_662, ОСОБА_663, ОСОБА_664, ОСОБА_665, ОСОБА_666, ОСОБА_667, ОСОБА_668, ОСОБА_669, ОСОБА_670, ОСОБА_671, ОСОБА_672, ОСОБА_673, ОСОБА_674, ОСОБА_169 ОСОБА_675, ОСОБА_676,ОСОБА_677, ОСОБА_678, ОСОБА_679, ОСОБА_680, ОСОБА_681, ОСОБА_682, ОСОБА_683, ОСОБА_684, ОСОБА_685, ОСОБА_686, ОСОБА_687,ОСОБА_688, ОСОБА_689, ОСОБА_690, ОСОБА_691, ОСОБА_692, ОСОБА_693, ОСОБА_694, ОСОБА_695, ОСОБА_696, ОСОБА_697, ОСОБА_698, ОСОБА_699, ОСОБА_700, ОСОБА_62, ОСОБА_701, ОСОБА_702, ОСОБА_703, ОСОБА_704, ОСОБА_705, ОСОБА_706, ОСОБА_707, ОСОБА_708, ОСОБА_709, ОСОБА_710, ОСОБА_711, ОСОБА_712, ОСОБА_713, ОСОБА_714, ОСОБА_715, ОСОБА_716,ОСОБА_717, ОСОБА_718, ОСОБА_719, ОСОБА_720, ОСОБА_721, ОСОБА_722, ОСОБА_723, Лобовський ОСОБА_724, ОСОБА_725, ОСОБА_726, ОСОБА_727, ОСОБА_728, ОСОБА_729, ОСОБА_5, ОСОБА_730, ОСОБА_731, ОСОБА_732, ОСОБА_733, ОСОБА_734, ОСОБА_735, ОСОБА_736, ОСОБА_737, ОСОБА_738, ОСОБА_739, ОСОБА_740, ОСОБА_741, ОСОБА_742, ОСОБА_743, ОСОБА_744, ОСОБА_745, ОСОБА_746, ОСОБА_747, ОСОБА_748, ОСОБА_749, ОСОБА_750, ОСОБА_751, ОСОБА_752, ОСОБА_753, ОСОБА_754, ОСОБА_755, ОСОБА_756, ОСОБА_757, ОСОБА_758, ОСОБА_759, ОСОБА_760, ОСОБА_761, ОСОБА_762, ОСОБА_763, ОСОБА_764, ОСОБА_765, ОСОБА_766, ОСОБА_767, ОСОБА_768, ОСОБА_769, ОСОБА_770, ОСОБА_771, ОСОБА_772, Павлишин ОСОБА_773, ОСОБА_774, ОСОБА_775, ОСОБА_776, ОСОБА_777, ОСОБА_778, ОСОБА_779, ОСОБА_780, ОСОБА_781, ОСОБА_782, ОСОБА_783, ОСОБА_784, ОСОБА_785, ОСОБА_786, ОСОБА_787, ОСОБА_788, ОСОБА_789, ОСОБА_790, ОСОБА_791, ОСОБА_792, ОСОБА_793, ОСОБА_794, ОСОБА_795, ОСОБА_796, ОСОБА_797, ОСОБА_798, ОСОБА_799, ОСОБА_800, ОСОБА_801, Кульгутiн ОСОБА_802, ОСОБА_803, ОСОБА_804, ОСОБА_23, ОСОБА_805, ОСОБА_806, ОСОБА_807, ОСОБА_808, ОСОБА_809, ОСОБА_810, ОСОБА_2, ОСОБА_811, ОСОБА_13, ОСОБА_812, ОСОБА_813, ОСОБА_814, ОСОБА_815, ОСОБА_816, ОСОБА_817, ОСОБА_818, ОСОБА_819, Маланченко ОСОБА_820, ОСОБА_821, ОСОБА_822, ОСОБА_823, ОСОБА_588, ОСОБА_824, ОСОБА_825, ОСОБА_826 перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримують пільгову пенсію за віком, призначену за Списком № 1.

Факт перебування цих осіб на обліку в органах Пенсійного фонду України та призначення їм пенсії за Списком № 1 підтверджений протоколами (розпорядженнями) про призначення пенсії з розрахунками трудового стажу (том 2 а.с. 17, 19, 22, 24, 26, 28-29, 32, 35, 37, 39, 41, 45, 49, 53, 57, 59, 61-64, 66, 68, 70-71, 74, 76-77, 80, 82, 85, 87, 90-91, 93, 95-96, 156, 158-159, 161-162, 169-170, 173-174, 181-182, 188-190, 195-196, 198-199, 203-204, 207-208, 214-215, 222, 224, 228-229, 231-232, 238-240, 244-245, 247-248, 250, том 3 а.с. 1, 3-4, 7-9, 21-23, 32-34, 38-40, 48-49, 55-56, 58-59, 64-65, 68-69, 79-80, 82-83, 85-86, 91-92, 98-100, 107-108, 115-116, 118, 125-126, 133-134, 138-139, 143-144, 147-149, 154-156, 165, 171-173, 175-176, 179-181, 185-186, 190-191, 193-195, 199-201, 203-204, 210-212, 216-218, 224-226, 228-230, 234-236, 241-242, 247-249, том 4 а.с. 2-3, 5-6, 8-9, 11-12, 15-16, 20-23, 26-27, 29-31, 35-36, 40-41, 43-45, 47-49, 51, 52-53, 56-58, 62-63, 66-67, 71, 75-77, 152-154, 156-157, 161-164, 173-208, 211-212, 216-217, 222-223, том 5 а.с. 18-19, 26-29, 34-39, 46-47, 71-72, 82-83, 97-99, 102-103, 106-108, 116-117, 135-137, 143-144, 162-195, 199-201, 207-212, 218, 225-226, 229, 234-236, 244-245, 248-250, том 6 а.с. 2-4, 12-13, 36-37, 45-46, 51-52, 60-61, 69-70, 77-78, 87-89, 102, 108, 113-114, 118-119, 122-123, 128-131, 135-137, 140, 147-151, 154-159, 168-170, 195-196, 199, 204-208, 229-230, 233-234, том 7 а.с. 14-15, 28-29, 35-37, 43, 46-48, 50-51, 54-55, 73-75, 78-79, 93-94, 96-97, 100-106, 110-111, 116-223, том 8 а.с. 32-33, 35-36, 38-39, 41-42, 46-48, 50-53, 57-57, 60-61, 63-64, 68-69, 71-72, 74-75, 77-78, 80-81, 84-85, 87-88, 90-93, 95-96, 98-99, 101-105, 107-108, 111-113, 118-119, 121-122, 124-125, 127-128, 130-131, 134-135, 138-139, 142-143, 147-148, 151-152, 154-155, 157-158, 160-161, 163-164, 167-168, 170-172, 174-175, 177-178, 180-181, 183-184, 186-187, 189-190, 192-193, 195-196, 198-199, 201-202, 204-205, 207-208, 213-214, 217-218, 220-221, 223-224, 228-229, 233-236, 238-239, 241-242, 246-248, том 9 а.с. 1-2, 4-5, 7-8, 10-11, 13-14, 17-18, 20-21, 23-24, 26-27, 32-33, 37-38, 45-46, 48-49, 52-53, 57-58, 60-61, 63-64, 68-69, 71-72, 74-75, 77-78, 80-81, 83-84, 86-87, 89-90, 95-96, 98-99, 101-102, 105-106, 108-109, 112-113, 115-116, 118-119, 122-123, 125-126, 128-129, 131-132, 134-135, 138-139, 142-143, 145-146, 149-150, 152-153, 155-156, 158-159, 161-162, 164-165, 168-169, 171, 173-175, 177-178, 180-181, 183-184, 186-187, 190-192, 194-195, 198-199, 201-202, 204-205, 208-209, 213-214, 216-217, 219-220, 223-224, 230-232, 234-235, 237-238, 240-241, 244-246, 248-249, том 10 а.с. 3-4, 11-12, 16-17, 19-20, 22-23, 25-26, 29-30, 34-35, 37-38, 40-41, 187-188, 191-193, 199-200, зворотній бік а.с. 205, 212-215, 224-225, 229-230, 237-238, 247-249а, том 11 а.с. 2-3, 11-14, 28-30, 41-43, 75-76, 78, 89-91, 107-108, 111-113, 122-127, 152-154, 161-162, 166, 168, том 12 а.с. 2-3, 5, 13, 19, 22-23, 29-30).

Факт перебування згаданих вище осіб у трудових відносинах з ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» та характер виконуваної ними роботи підтверджений довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (том 2 а.с. 18, 20-21, 23, 25, 27, 30-31, 33-34, 36, 38, 40, 42-44, 46-48, 50-52, 54-56, 58, 60, зворотній бік а.с. 62, а.с. 64-65, 67, 69, зворотній бік а.с. 71-73, 75, зворотній бік а.с. 77-79, 81, 83-84, 86, 88-89, зворотній бік а.с. 91-92, 94, 157, 160, 163-168, 171-172, 175-180, 183-187, 191-194, 197, 200-202, 205-206, 209-213, 216-221, 225-227, 230, 233, 237, 241-243, 246, 249, том 3 а.с. 2, 5-6, 10, 24-31, 35-37, 41-47, 50-54, 57, 60-63, 66-67, 70-78, 81, 84, 87-90, 93-97, 101-106, 109-114, 117, 119-124, 127-132, 135-136, 140-142, 145-146, 150-153, 157-164, 166-170, 174, 177-178, 182-184, 187-189, 192, 196-198, 202, 205-209, 213-215, 219-223, 227, 231-233, 237-240, 243-246, 249-250, том 4 а.с. 1, 4, 7, 10, 13-14, 17-19, 24-25, 28, 32-34, 37-39, 42, 45-46, 50, 51, 54-55, 59-61, 64-65, 68-70, 72-74, 78-79, 165, 218, 224-227, том 5 а.с. 20-23, 30, 40-44, 73-75, 84-88, 109, 113-115, 138, 145-147, 202, 213, 217, 223-224, 227, 237, 242, том 6 а.с. 6, 14, 38-41, 47, 54-56, 62, 79, 90-98, 103-107, 109-110, 120, 124, 132-133, 138, 143, 160-163, 171-181, 192-194, 209-217, 231, 235-239, том 7 а.с. 11-13, 30, 41, 56-60, 70, 80-83, 95, том 8 а.с. 34, 37, 40, 43-45, 49, 54-56, 59, 62, 65-67, 70, 73, 76, 79, 82-83, 86, 89, 94, 97, 100, 106, 109-110, 114-117, 120, 123, 126, 129, 132-133, 136-137, 140-141, 144-146, 149-150, 153, 156, 159, 162, 165-166, 169, 173, 176, 179, 182, 185, 188, 191, 194, 197, 200, 203, 206, 209-212, 215-216, 219, 222, 225-227, 230-232, 237, 240, 243-245, 249-250, том 9 а.с. 3, 6, 9, 12, 15-16, 19, 22, 25, 28-31, 34-36, 39-44, 47, 50-51, 54-56, 59, 62, 65-67, 70, 73, 76, 79, 82, 85, 88, 91-94, 97, 100, 103-104, 107, 110-111, 114, 117, 120-121, 124, 127, 130, 133, 136-137, 140-141, 144, 147-148, 151, 154, 157, 160, 163, 166-167, 170, 172, 176, 179, 182, 185, 188-189, 193, 196-197, 200, 203, 206-207, 210-212, 215, 218, 221-222, 225-229, 233, 236, 239, 242-243, 247, 250, том 10 а.с. 1-2, 5-10, 13-15, 18, 21, 24, 27-28, 31-33, 36, 39, 42, 197, 205, 211, 216-217, 226-227, 231-235, 239-243, том 11 а.с. 7-8, 15-23, 31, 36-37, 44-48, 77, 85, 92-100, 106, 114-116, 138, 148-151, том 12 а.с. 4, 10-12, 18, 24-27, 31).

В листопаді-грудні 2016 року органи Пенсійного фонду України здійснювали нарахування та виплату пенсії, призначеної колишнім працівникам ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», про що свідчать довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії, відривні талони, відомості про зарахування коштів на рахунки тощо (том 1 а.с. 147-251, том 4 а.с. 155, 166-171, 219, 228, 230-246, том 5 а.с. 1-12, 24, 31, 81, 100, 105, 118-121, 139-140, 148, 150, 157, 160, 203, 206, 214, 219-220, 228, 232-233, 238-239, 243, том 6 а.с. 1, 5, 15-21, 42, 48, 53, 71, 80, 121, 125, 134, 139, 144-146, 164-167, 186-189, 197-198, 218, 221-226, 240, том 7 а.с. 2-9, 16-19, 31, 45, 71-72, 84, 87-92, 112-113, 225-250, том 8 а.с. 1-29, том 10 а.с. 43-181, 190, 194, 198, 206-208, 218-220, 228, 236, 244, 250, том 11 а.с. 4-5, 24-25, 32-33, 38, 54-71, 79, 105, 117, 120-121, 132-137, 159-160, 167, том 12 а.с. 6, 9 16-17, 28, 33).

Впродовж згаданого періоду органи Пенсійного фонду України складали розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених колишнім працівникам ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а УПФУ надсилало їх на адресу страхувальника (том 1 а.с. 41-146, том 2 а.с. 134-151, том 4 а.с. 160, том 5 а.с. 70, 101, том 6 а.с. 59, 81-82, том 7 а.с. 49, 61, 63).

Так, Реєстри розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. п. «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», свідчать, що УПФУ направило, а ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» отримав розрахунки УПФУ в м. Новогродівка Донецької області від 01 листопада 2016 року № 2526/07, № 2524/07, № 2527/07; УПФУ в Баштанському районі Миколаївської області від 06 січня 2016 року № 188/03; УПФУ в м. Коломия Івано-Франківської області від 12 січня 2016 року № 546/04.1; УПФУ у Надвірнянському районі Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року № 5700/04; Сокальського обєднаного УПФУ в м. Червоноград Львівської області від 09 березня 2016 року № 2742/04-31; УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 08 червня 2016 року № 4664/03-31; УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 04 січня 2016 року № 38/1; Суворовського обєднаного УПФУ в м. Одеса від 09 вересня 2016 року № 329/01; УПФУ в Кремінському районі Луганської області від 16 травня 2016 року № 2883/03-27; УПФУ в Гайсинському районі Вінницької області; УПФУ в м. Умані та Уманському районі Черкаської області від 15 січня 2016 року № 403/08; УПФУ в Драбівському районі Черкаської області від 06 січня 2016 року № 128/04; УПФУ в Черкаському районі Черкаської області від 11 травня 2016 року № 4060/05; УПФУ в Монастирищенському районі Черкаської області від 05 серпня 2016 року № 8669/11; Звенигородського обєднаного УПФУ Черкаської області від 04 листопада 2016 року № 8326/09; УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 15 січня 2016 року № 579/05; УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя від 19 квітня 2016 року; УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя від 12 травня 2016 року № 3849/06; УПФУ в м. Енергодар Запорізької області від 06 вересня 2016 року № 4600/05; УПФУ в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області від 03 листопада 2016 року № 14684/07; УПФУ в Васильківському районі Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року № 377/02/20; УПФУ в м. Новомосковську та Новомосковському районі від 03 листопада 2016 року № 5734/07/12; УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська від 16 січня 2016 року № 237/05/39; УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року № 974; УПФУ в Знамянському районі Кіровоградської області від 18 січня 2016 року № 221/04-20; УПФУ в Компаніївському районі Кіровоградської області від 12 січня 2016 року № 46/02-29; УПФУ в Світлодарському районі Кіровоградської області від 12 травня 2016 року № 929/07-29; УПФУ в Новотроїцькому районі Херсонської області; УПФУ в Рокитнівському районі Рівненської області від 04 квітня 2016 року № 75; УПФУ в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області від 10 березня 2016 року № 1916/04-16; УПФУ в Чугуївському районі Харківської області від 10 травня 2016 року № 1262-03/23/23; УПФУ в Ізюмському районі Харківської області від 12 січня 2016 року № 10180-03/23; УПФУ в Вовчанському районі Харківської області від 04 травня 2016 року № 1841-04/08; Богодухівського обєднаного УПФУ Харківської області від 11 травня 2016 року № 463-03/04; УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова від 01 листопада 2016 року № 2650/1-03/32; УПФУ в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області від 16 січня 2016 року № 76/04; УПФУ в Бобровицькому районі Чернігівської області від 13 вересня 2016 року № 160; УПФУ в м. Переяславі-Хмельницькому Київської області від 15 січня 2016 року № 251/05; Білогірського обєднаного УПФУ в Хмельницькій області від 11 травня 2016 року № 1313/05; УПФУ в Семенівському районі Полтавської області від 05 травня 2016 року № 758; УПФУ в Новосанжарському районі Полтавської області від 10 травня 2016 року № 911/06; УПФУ в м. Дзержинську Донецької області від 03 жовтня 2016 року № 873; УПФУ в м. Дружківка Донецької області від 10 жовтня 2016 року № 9004/04; Добропільського обєднаного УПФУ від 10 листопада 2016 року № 5077; Бахмутського обєднаного УПФУ від 16 січня 2016 року № 7485 та від 18 січня 2016 року № 7996; УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя від 31 серпня 2016 року № 12051/04/04; УПФУ в Першотравневому районі Донецької області від 29 липня 2016 року № 3186/04; Словянського обєднаного УПФУ Донецької області від 13 жовтня 2016 року № 5565; УПФУ в м. Вугледарі Донецької області від 30 грудня 2015 року № 6332/08; Костянтинівського обєднаного УПФУ Донецької області від 05 травня 2016 року № 1122/05-54; УПФУ в м. Авдіївці Донецької області від 04 травня 2016 року № 171/05; УПФУ в Володарському районі Донецької області від 02 червня 2016 року № 366/1-07; УПФУ у Волноваському районі Донецької області від 03 листопада 2016 року № 955/04-1; УПФУ в м. Краматорську Донецької області від 02 березня 2016 року № 1230; Ясинуватського обєднаного УПФУ Донецької області від 01 листопада 2016 року № 255/04; УПФУ в Марїнському районі Донецької області від 30 червня 2016 року № 64; УПФУ в м. Димитрові Донецької області від 27 жовтня 2016 року № 10813/09 та від 22 серпня 2016 року № 8493/09; Красноармійського обєднаного УПФУ Донецької області; УПФУ в м. Селидове Донецької області від 03 листопада 2016 року № 04-95/753 та від 03 листопада 2016 року № 04-95/782 (том 1 а.с. 13-14, 39-40).

Своєчасно та в повному обсязі страхувальник відшкодування витрат, понесених органами Пенсійного фонду України не здійснив.

Внаслідок невиконання ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» обовязку щодо своєчасного і повного відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у страхувальника виникла заборгованість за листопад 2016 року у сумі 1 146 146,97 грн., за грудень 2016 року у сумі 1 131 298,01 грн., а разом - 2 277 444,98 грн.

Наявність у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» заборгованості, стягнення якої є предметом спору, підтверджена даними картки особового рахунку страхувальника (том 1 а.с. 38, том 3 а.с. 11).

Акт звірки розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за 2016 рік підписаний представниками УПФУ та ВП «Шахта-1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» без зауважень.

За даними обох сторін сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, 1 032 працівникам за 2016 рік становила 13 781 269,40 грн. (том 2 а.с. 109-122).

Докази, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надані.

З приводу дотримання позивачем строку для звернення до суду, суд відзначає наступне.

Ч. 1 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи ПФУ повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

ОСОБА_477 фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

П. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі ОСОБА_1 № 2464) визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами ПФУ у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону № 1058 строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, на підставі аналізу вищезазначених норм права колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення ч. 15 ст. 106 Закону № 1058. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені ст. 99 КАС України, не застосовуються.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верхового ОСОБА_477 України від 25 листопада 2015 року по справі № 803/2199/14.

Вирішуючи справу по суті та враховуючи висновки Верховного ОСОБА_477 України, викладені у рішеннях, прийнятих за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України, (постанови від 11 лютого 2014 року у справі № 21-471а13, від 10 вересня 2014 року у справі № 21-215а13, від 05 листопада 2014 року у справі № 21-284а13, від 12 листопада 2014 року у справі № 21-386а13, від 07 липня 2015 року у справі № 21-735а15, від 26 січня 2016 року у справі № 818/1603/14 тощо), до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми.

П. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі ОСОБА_1 № 1058) визначено, що перетворення Пенсійного фонду в неприбуткову самоврядну організацію здійснюється відповідно до окремо прийнятого спеціального Закону. До прийняття відповідного рішення функції виконавчої дирекції Пенсійного фонду, її територіальних органів виконують відповідно Пенсійний фонд України та головні управління Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах.

У період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Відповідно до п. п. 1, 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п. 1, пп. 6, 9 п. 4, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є територіальними органами Пенсійного фонду України; управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інших платежів; здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах УПФУ виступає у якості суб'єкта владних повноважень, який звернувся до адміністративного суду на виконання повноважень у сфері публічно-правових відносин.

Суд також відзначає, що невиконання страхувальником обов'язку щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій має наслідком виникнення у позивача, як у особи, яка здійснила ці витрати, права на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

За змістом п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058 в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Закону № 1788. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону № 1058. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку вказаних пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абз. 4 п. п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абз. 5 цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону № 1788, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. «а», «б»-«з» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788, в тому числі за Списком № 1 та за Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Процедура обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, подання страхувальниками звітності управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у п. п. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у п. п. 4 п. 291.4 ст. 291 гл. 1 розд. XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого ч. 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у п. п. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах:

20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році;

80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році;

90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році;

100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Згідно з п. 6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього п. п. 1 п. 2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці).

Частка відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, яким відповідно до законодавства стаж, що дає право на призначення цих пенсій, зараховується у кратному розмірі, розраховується з урахуванням кратності стажу.

Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених ст. ст. 13, 14 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 6.3 Інструкції, у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

За правилами, що містяться у п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.5 Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п. 6.6 Інструкції додаткові пенсії, додаткові витрати на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», доплати, надбавки та підвищення, призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з п. 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

ОСОБА_477 фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

П. 6.8 Інструкції визначено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у п. 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

У разі ліквідації підприємства без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням такого підприємства та безпосередньо підприємству не направляються.

Як встановлено судом, на виконання вимог Інструкції УПФУ надсилало на адресу страхувальника розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, проте останній відшкодування вказаних витрат в повному обсязі не здійснив.

Суд відзначає, що визначений Законом № 1058 та Інструкцією загальний (позасудовий) порядок відшкодування витрат передбачає обовязок органів Пенсійного фонду України надсилати страхувальнику відповідні розрахунку.

Згідно з приписами цих нормативно-правових актів підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

ОСОБА_1 № 1058, ні Інструкція не покладають на органи Пенсійного фонду України обовязок надсилати (надавати) страхувальнику докази фактичної виплати пенсії (платіжні доручення, реєстри форми П-3, заявки тощо).

Таким чином, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оформлені у відповідності до вимог додатків 6 і 7 Інструкції, в розумінні ч. 4 ст. 70 КАС України, є належними та допустимими доказами стосовно предмету доказування.

У разі незгоди з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період, відповідач мав право оскаржити їх, однак докази оскарження цих розрахунків суду не надані.

ОСОБА_477 не надані докази, які б свідчили, що до розрахунків включені витрати на виплату та доставку пенсії особам, які не працювали у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» або не були зайняті на роботах, передбачених Списком № 1. Не надані докази на підтвердження того, що заявлена до відшкодування сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій непропорційна стажу роботи цих осіб у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ДП «Селидіввугілля» на користь УПФУ заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, за період з 01 листопада 2016 року по 31 грудня 2016 року у сумі 2 277 444,68 грн. є законними і обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, оскільки зі змісту застосованих до спірних правовідносин норм права та встановлених фактичних обставин вбачається обов'язок відповідача відшкодовувати витрати позивача на виплату та доставку пільгових пенсій.

Надаючи оцінку запереченням відповідача, які полягали у тому, що відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 підприємства не зобовязані відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які повний робочий день були зайняті на підземних роботах з видобутку камяного вугілля, суд виходить з наступного.

В постанові Верхового ОСОБА_477 України від 17 вересня 2013 року у справі № 21-246а13 мітиться наступний правовий висновок:

«За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону № 1788-ХІІ убачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, висновок касаційного суду у справі, що розглядається, про обов'язок Підприємства відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пенсій, які згідно з розрахунком, складеним останнім відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663), призначені працівникам відповідача відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права».

Так, відповідно до абз. 1 п. «а» ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

В свою чергу ч. 1 ст. 14 Закону № 1788 передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Судом встановлено, що особи, фактичні витрати на виплату і доставку пенсії яким є предметом спору, повний робочий день були зайняті на підземних роботах з видобутку вугілля. Разом з цим пільгові пенсії призначені цим особам за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 (особи не мали трудового стажу, необхідного для призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону № 1788).

З огляду на встановлені фактичні обставини та враховуючи висновок Верхового ОСОБА_477 України у справі № 21-246а13, суд відхиляє заперечення відповідача, які полягають у тому, що ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» не зобовязана відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсії своїм колишнім працівникам, які повний робочий день були зайняті на підземних роботах з видобутку вугілля.

З приводу посилання відповідача на судові рішення у справах № 805/3168/13-а та № 805/4065/13-а суд вважає за необхідне відзначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Отже, преюдиційне значення мають обставини, встановлені таким, що набрало законної сили, судовим рішенням в адміністративній справі.

Фактичні обставини, які б мали преюдиційне значення під час розгляду цієї справи, судовими рішеннями у справах № 805/3168/13-а та № 805/4065/13-а не встановлені (в них не зазначені прізвища осіб, які отримували пенсію, вид цієї пенсії та підставу її призначення, характер виконуваної кожною особою роботи тощо).

Разом з цим, абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного ОСОБА_477 України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, під час розгляду цієї справи суд врахував висновки Верховного ОСОБА_477 України щодо застосування правових норм, які регулюють спірні правовідносини.

З приводу заперечень відповідача, які полягали у тому, що всупереч вимогам п. 6.6 Інструкції до відшкодування заявлені додаткові виплати, надбавки тощо, які не покриваються підприємствами, суд зазначає таке.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні підпункту 6.6 Інструкції та пункту 6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV щодо встановлення додаткових доплат, надбавок, підвищень та здійснення їх виплат, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України виходила із того, що «надбавки та підвищення», які встановлюються та виплачуються згідно з положеннями Закону № 1788-ХІІ, відрізняється від поняття «збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку», визначеного Законом № 1058-IV, адже нормами законодавства передбачено не лише різні підстави для таких змін розміру пенсії (під час встановлення та виплати додаткових доплат, надбавок, підвищень застосовуються норми Закону № 1788-ХІІ, під час здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням збільшення, яке відбулось внаслідок її перерахунку, - Закону № 1058-IV), а й правові наслідки - додаткові доплати, надбавки, підвищення мають окремий статус та обліковуються окремими рядками, а збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку за нормами Закону № 1058-IV становить її основний розмір.

Крім того, територіальні управління ПФУ зобов'язані надсилати розрахунки боржникам по пільгових пенсіях, а також повідомляти про перераховані пенсії, що свідчить про обов'язок підприємств відшкодовувати основний розмір пенсій в повному обсязі, в тому числі перераховані пенсії, а не відповідно до протоколів про призначення пенсії, адже згідно з пунктом 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів ПФУ щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го числа поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Із положень абзацу другого пункту 6.8 Інструкції також убачається, що у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи ПФУ повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення зазначених обставин.

Відповідний правовий висновок міститься у постановах Верховного ОСОБА_477 України від 29 травня 2012 року у справі № 21-68а12, від 25 вересня 2012 року у справі № 21-294а12 та від 11 лютого 2014 року у справі № 21-471а13.

Враховуючи висновки Верховного ОСОБА_477 України, суд відхиляє ці заперечення відповідача, оскільки додаткові доплати, надбавки, підвищення мають окремий статус та обліковуються окремими рядками, а збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку за нормами Закону № 1058-IV становить її основний розмір, а отже, підлягає включенню до розрахунку фактичних витрат та відшкодуванню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. ОСОБА_736, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303А, п. 29, від 09 грудня 1994 року; рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року; рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року; рішення у справі «Серявіна та інші проти України», № 4909/04, п. 58, від 10 лютого 2010 року; рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року; рішення у справі «Петриченко проти України», № 2586/07, п. 13, від 12 липня 2016 року; рішення у справі «Богатова проти України», № 5231/04, від 07 жовтня 2010 року).

На виконання вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, судом надана оцінка основним доводам та запереченням сторін. Решта доводів та заперечень висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства «Селидіввугілля» (ідентифікаційний код 33426253, місцезнаходження: 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 41) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області (ідентифікаційний код 22043760, місцезнаходження: 85483, Донецька обл., м. Новогродівка, вул. Мічуріна, буд. 26) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, за період з 01 листопада 2016 року по 31 грудня 2016 року у сумі 2 277 444 (два мільйона двісті сімдесят сім тисяч чотириста сорок чотири) гривні 98 копійок.

3. Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частина проголошені у судовому засіданні.

4. Повний текст постанови виготовлений 17 травня 2017 року.

5. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.