Справа № 322/289/17(2-а/322/6/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2017 року справа № 322/289/17(2-а/322/6/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.03.2017 р. у справі № 322/289/17 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новомиколаївського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнати незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 20.02.2017 р. серії АР № 727257 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.03.2017 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управлінням патрульної поліції в місті Запоріжжя Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне зясування обставин справи просить оскаржувану постанову скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не досліджено всі обставини, що призвело до не вірного вирішення спору по суті.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у звязку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 727257 від 20.02.2017 р., прийнятою відповідачем, ОСОБА_1 20.02.2017 р. о 15 год. 40 хв., в м. Запоріжжя на вул. Авраменка, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку на пішохідному переході, позначеному дорожньою розміткою 1.19 та дорожнім знаком 5.35.1 та 5.35.2, чим порушив вимоги п.п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та за що на останнього відповідачем накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а факт вчинення позивачем правопорушення не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції при розгляді справи порушено принцип офіційності зясування обставин справи, що призвело до неповного зясовано таких обставини, а відповідно, й неправильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20.02.2017 р. відповідачем прийнято постанову серії АР № 727257 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. З постанови вбачається, що позивач 20.02.2017 р. о 15 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом марки Toyota Hilux, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу на пішохідному переході, позначеному дорожньою розміткою 1.19 та дорожнім знаком 5.35.1 та 5.35.2, чим порушив п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З відеозапису з нагрудної відеокамери відповідача вбачається, що позивач, дійсно, здійснив зупинку на відстані не більше 1 метра від пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.19 та дорожнім знаком 5.35.1 та 5.35.2.

Пунктом 15.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Пунктом 15.10 зазначених Правил встановлено, що стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства;

З наданого апелянтом відеозапису з нагрудної відеокамери патрульного про фіксацію дій позивача, вчинених 20.02.2017 р., встановлено, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу на відстані не більше 1 метра від пішохідного переходу, тому колегія суддів вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху в частині зупинки транспортного засобу на пішохідному переході, позначеному дорожньою розміткою 1.19 та дорожнім знаком 5.35.1 та 5.35.2, що є порушенням п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судом першої інстанції в порушення вимог ч. 4 ст. 11 КАС України не вжито передбачених законом заходів, необхідних для зясування всіх обставин справи, в тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, а саме не витребувано у відповідача відеозапис про фіксування правопорушення, відповідно, прийнято необґрунтоване рішення про задоволення позову.

Доводи позивача стосовно порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено таких порушень.

Процедуру провадження у справі про адміністративне правопорушення визначає Кодекс України про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 222 якого органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, до яких відносяться правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 цього кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як встановлено ч. 4 ст. 258 цього кодексу у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктами 1 та 2 розділу III «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» встанолено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 8 цього розділу Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

За приписами п. 5 розділу IV «Постанова по справі про адміністративне правопорушення» постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відтак, зазначеними нормами КУпАП та Інструкції встановлено, що в даному випадку відповідачем саме на місці вчинення правопорушення повинна бути винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Також є необґрунтованими доводи позивача про розгляд справи за його відсутності, не ознайомлення його з правами, якими користується особа, що притягується до адміністративної відповідальності.

З відеозапису з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського вбачається, що відповідачем розяснено позивачу його права та повністю дотримана процедура притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо розгляду справи за відсутності позивача, колегія суддів вказує на хибність таких тверджень, оскільки підпис позивача в постанові про накладення адміністративного стягнення свідчить про розгляд справи в його присутності та отримання копії постанови.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.03.2017 р. у справі № 322/289/17 задовольнити.

Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.03.2017 р. у справі № 322/289/17 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Постановити в справі № 322/289/17 нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко