Справа № 219/12628/16-а
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дубовик Р.Є.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року справа №219/12628/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області

на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області

від 17 березня 2017 року

по адміністративній справі № 219/12628/16-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) у грудні 2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області (далі - відповідач, управління), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні статусу внутрішньо переміщеної особи, зобов'язати відповідача надати довідку позивачу та її дітям; скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу та її дітям щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов'язати відповідача виплатити щомісячну адресну допомогу за її заявою від 11.08.2016 року з 01 листопада 2016 року по день прийняття рішення (а.с.2-7).

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2017 року позовні вимоги задоволені частково, скасовано рішення відповідача у формі відмови у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.11.2016 року; зобов'язано відповідача взяти на облік позивача та її малолітніх дітей, та видати довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення (довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи). У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (а.с.65-66).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.71-72).

Заявник апеляційної скарги, посилаючись на Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р (зі змінами та доповненнями), зазначає, що Служба безпеки України за поданням Антитерористичного центру при Службі безпеки щомісяця вносить в установлено порядку на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо внесення змін до переліку, затвердженого цим розпорядженням. Населений пункт с. Зайцеве Бахмутського району до зазначених переліків не віднесено і таким чином, відповідач, відмовляючи позивачу у видачі довідки, діяв в межах законодавства.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від управління на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, яка задоволена судом.

За приписами пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 (а.с.8-9).

Позивач 07 серпня 2015 року отримала довідку № про взяття її та її малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на облік як осіб, які переміщені з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, яка була видана Управлінням праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради, та фактично мешкає за адресою: м. Часів Яр, вул. Зої Космодем'янської, 2/62 (а.с.15).

Постановою Верховної Ради України № 8 вересня 2016 року № 1519-VIII «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Бахмутського району Донецької області» віднесено місто Соледар та місто Часів Яр Бахмутської міської ради Донецької області до категорії міст районного значення Бахмутського району Донецької області. У зв'язку з цим 3 жовтня 2016 року на сайті Часів Ярської міської ради з'явилося оголошення про необхідність перереєстрації внутрішньо переміщених осіб в управлінні праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації.

Позивач 07 листопада 2016 року звернулась до відповідача з заявою про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням в.о. начальника УПСЗН Артемівської райдержадміністрації відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з підстав віднесення постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року № 1520-VIII с. Зайцеве до Бахмутського району та відсутності с. Зайцеве Бахмутського району в Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (а.с.58).

Спірним в межах цієї справи є питання правомірності дій відповідача щодо відмови у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Статтею 1 Закону № 1706-VII встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно частини 2 статті 4 Закону № 1706-VII, підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Факт тимчасової окупації, порушення прав людини та не функціонування органів державної влади на території, де зареєстрована позивач, а саме в с. Зайцеве Донецької області підтверджується постановою Верховної Ради України № 252 від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської області, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», якою було тимчасово запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування, в окремих районах, містах, селищах і селах Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року, а також постановою Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015 року «Про затвердження окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської області тимчасово окупованими».

Згідно лінії розмежування, яка була визначена за Постановою Верховної Ради України № 252 від 17.03.2015 року, село Зайцеве Донецької області знаходиться на тимчасово окупованій території України та на лінії зіткнення.

Відповідно довідки, виданої військово-цивільною адміністрацією с. Зайцеве Бахмутського району Донецької області, вул. Румянцева в с. Зайцеве відноситься до переліку вулиць, що не контролюються українською владою (а.с.53).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач з її малолітніми дітьми є внутрішньо переміщеними особами, на яких розповсюджується дія Закону № 1706-VII. Позивачу та її дітям була видана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 11.08.2015 року, яка може бути скасована лише з підстав, передбачених статтею 12 Закону № 1706-VII.

В межах спірних правовідносин, відсутня жодна з підстав, встановлених статтею 12 Закону № 1706-VII для скасування довідки.

Необхідність перереєстрації позивача у зв'язку з прийняттям Верховною Радою України постанови від 8 вересня 2016 року № 1520-VIII «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж міста Горлівка та Бахмутського району Донецької області» не є підставою для зняття позивача з обліку внутрішньо переміщеної особи та не видачі нової довідки.

Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи регулює Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення відповідача щодо відмови у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зобов'язання відповідача взяти позивача та її дітей на облік та видати довідку.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. 24, ст. 41, ст. 167, ст. 184, ч.1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2017 року по справі № 219/12628/16-а залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2017 року по справі № 219/12628/16-а залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 16 травня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар