Справа № 610/507/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 р. Справа № 610/507/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 16.03.2017 по справі № 610/507/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (далі - відповідач, УПФУ в Балаклійському районі Харківської області) про визнання неправомірним рішення відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 16 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним (неправомірним) рішення УПФУ в Балаклійському районі Харківської області про відмову провести перерахунок пенсії державного службовця з більшого заробітку на підставі довідки Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 06.09.2016 № 220/Б/20-14-05.

Скасовано рішення УПФУ в Балаклійському районі Харківської області № 164809 від 15.12.2016 щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця згідно зі ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Зобов`язано УПФУ в Балаклійському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 з 01.09.2016 перерахунок пенсії, призначеної відповідно до ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в редакції, чинній на день призначення пенсії, та постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", в редакції, чинній на день призначення пенсії, без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до нормативно-правових актів" у розмірі 80% від заробітної плати зазначеній у довідці Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 06.09.2016 № 220/Б/20-14-05, що подається для перерахунку пенсії та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше виплачених сум, а також забезпечити виплату такого розміру пенсії в подальшому, без обмеження її максимального розміру, допустивши негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що чинне законодавство не передбачає перерахунку пенсій, призначених згідно з Законом України "Про державну службу" у зв'язку з підвищенням заробітної плати непрацюючим державним службовцям. При цьому 01.04.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VІІ. Пунктом 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213-VII визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу", тому з 01.06.2015 Законом № 213-VII від 02.03.2015 припинено дію норм Закону України "Про державну службу" в частині, яка стосується пенсійного забезпечення державних службовців, у тому числі ст.37-1, яка регламентувала підстави для проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Позивачем надано заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 01 березня 2009 року та отримує пенсію призначену згідно зі ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу", в редакції станом на дату призначення пенсії у розмірі 80% від суми заробітної плати.

На момент виходу на пенсію працювала на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора відділу погашення прострочених податкових зобов'язань Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Харківської області (державна установа реорганізована шляхом приєднання до Ізюмської об'єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Харківській області), що підтверджується копією трудової книжки, відповідними довідками (а.с. 14-17, 19).

07.09.2016 позивач звернулася із заявою до відповідача про перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", в редакції, яка діяла на день призначення пенсії з 01.12.2015 у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 на підставі довідки Ізюмської об'єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Харківській області від 06.09.2016 р. № 220/Б/20-14-05 (а. 27, 28).

Довідка про заробітну плату від 06.09.2016 № 220/Б/20-14-05 видана Ізюмською об'єднаною ДПІ Головного управління ДФС у Харківській області на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 18.07.2016 у цивільній справі № 610/1957/16-ц (а.с. 21-25).

Рішенням № 164809 від 15.12.2016 УПФУ в Балаклійському районі Харківської області відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії посилаючись на те, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015, яким встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії на умовах Закону України "Про державну службу" (а.с. 34).

Вважаючи вказане рішення відповідача неправомірним, таким, що не відповідає чинному законодавству та порушує соціальні права щодо пенсійного забезпечення, позивачка звернулася до суду із адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що до спірних правовідносин повинні мають бути застосовані норми Закону України "Про держану службу", що були чинними на момент призначення пенсії позивачці.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ), "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі - Постанова № 865), постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (в редакції чинній на момент призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

На час призначення пенсії позивачці статтею 37-1 Закону №3723 було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця був встановлений Постановою № 865.

Відповідно до п. 4 Постанови № 865 (в редакції чинній на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 Постанови № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою № 1013 було підвищено посадові оклади працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, в тому числі державним службовцям відповідного державного органу, в якому позивачка працювала на момент звільнення, але пунктом другим цієї постанови виключено пункт четвертий Постанови № 865, якою визначалися порядок та умови перерахунку пенсій відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Крім того, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон № 889-VIII.

Згідно п. 2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889 визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивача за перерахунком пенсії, а саме заяви від 07.09.2016, втратила чинність стаття 37-1 Закону № 3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Законом № 889-VIII, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів працюючих державних службовців.

Колегія суддів також вважає за необхідне зауважити, що спірним у вказаній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, призначеної позивачці за Законом № 3723-ХІІ на підставі заяви позивачки від 07.09.2016, а не заяви від 28.04.2016, оскільки оскаржуване рішення № 164809 від 15.12.2016 УПФУ в Балаклійському районі прийнято за результатами розгляду заяви позивачки про перерахунок пенсії від 07.09.2016.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого позовні вимоги позивачки про визнання протиправним рішення щодо відмови в перерахунку пенсії не підлягають задоволенню, також не підлягають задоволенню вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачеві, які є вихідними від позовної вимоги щодо протиправності рішень пенсійного органу у відмові в перерахунку пенсії.

Водночас колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", та його тлумаченням у тому контексті, що з 01.06.2015 року норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" скасовані, а отже з 01.06.2015 року скасовано право на перерахунок пенсії.

Зазначеним нормативним актом не було скасовано право на перерахунок пенсій, тим більше раніше призначених. Ним лише скасовано на певний період право на призначення нових пенсій відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом із тим, зазначене посилання на вищенаведений нормативний акт не призвело до прийняття неправомірного рішення щодо позивача.

Крім того, скасування окремим категоріям громадян права на перерахунок пенсії також не суперечить ч.3 статті 22 Конституції України, якою визначено, що при прийнятті нових законів або при внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Розмір пенсії, яку отримувала позивачка, не зменшився, а залишився на тому ж рівні. Тому відсутні підстав стверджувати, що права позивачки були звужені. Зміна правового регулювання виключала лише можливість збільшення пенсії у випадку підвищення розміру заробітної плати працюючих державних службовців.

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Великода проти України" (заява №43331/12) суд вказав, що зменшення пенсії особи може бути сумісним з вимогами статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки його положення не встановлюють жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. Проте, якщо Договірна держава має чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам (див. ухвалу щодо прийнятності у справі "Стек та інші проти Сполученого Королівства " (Stec and Others v. the United Kingdom) [ВП], заяви № 65731/01 та № 65900/01, п. 54, ECHR 2005-X), доки існує законодавче право.

У цій справі Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення пенсії заявника очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявника (див. ухвалу щодо прийнятності від 8 жовтня 2013 року у справі "Да Консесау Матеуш та Сантуш Жануаріо проти Португалії" (Da Conceiзгo Mateus and Santos Januario v. Portugal), заяви № 62235/12 та № 57725/12).

Аналогічна правова позиція Європейського суду з прав людини викладена в рішеннях від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" та від 12.10.2004 у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії", в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачки на підставі ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 865 у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, з огляду на зміни законодавства України.

За вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, згідно з яким вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а згідно з ч. 1ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст. 205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, є порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області задовольнити.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 16.03.2017 по справі № 610/507/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.