Справа № 804/1321/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2016 р. Справа № 804/1321/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Дніпродзержинське лісове господарство" про тимчасове зупинення виробництва, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №804/1321/16. Цією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати заперечення проти позову та докази, на підтвердження обставин, викладених у запереченнях.
Письмових пояснень відповідача, щодо виявлених під час перевірки порушень до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 - 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.
Суд дійшов висновку про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю осіб, які беруть участь у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2016 справа №804/1321/16 призначена до розгляду у судовому засіданні на 12.04.2016 та зобовязано позивача надати суду письмові пояснення у справі (з урахуванням заперечень відповідача на адміністративний позов).
Відповідач у судове засідання 04.05.2016 не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Позивач в судове засідання 04.05.2016 прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, подав клопотання про здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Згідно ч. 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до довідки АБ №795959 з Єдиного державного реєстру підприємців та організації України від 23.08.2013 року види діяльності за КВЕД 2010: 02.40 - Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; Лісництво та інша діяльність у лісовому господарстві;02.20- Лісозаготівлі;02.30- Збирання дикорослих не деревних продуктів; 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво.
На момент проведення перевірки встановлено, що відповідач не виконав вимоги пунктів 1-11 припису № 4-1664-5-3 від 21.02.2014, наданого за результатами проведеної планової перевірки, яка проводилася у період з 11.02.2014 по 14.02.2014.
Під час перевірки встановлені численні порушення відповідачем природоохоронного законодавства України в частині охорони водних ресурсів, атмосферного повітря, а саме: не виконано вимоги припису від 21.02.2014 (ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»); первинний поточний облік кількості відходів, які можуть утворюватися, не здійснюється та статистична звітність щодо поводження з відходами не подається, дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами або декларація про відходи відсутні. Спостерігається змішування відходів різних за своїми морфологічними властивостями. (ст.ст. 17, 27, 32, 33 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»); інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не проведено. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній (ст.ст. 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»); підприємством не отримані державні Акти на право постійного користування земельними ділянками (ст. 17 Лісового кодексу України, ст. 126 Земельного кодексу України), здійснення інструментально - лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин пересувних джерел не забезпечується (абз.7 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про атмосферне повітря», ч.1, 2 абз. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України №113); Дозвіл на спеціальне водокористування не отримано ( п. 7 ч. 1 ст. 44 ВКУ); облік забору та використання води не здійснюється (п. 7 част. 1 ст. 44 ВКУ); звіти про водокористування за встановленою формою не подаються ( ст. 25 ВКУ); відсутні пристрої та вимірювальна апаратура, що здійснює облік обєму забору і скидання води (п.1, 6 ч. 1ст. 98 ВКУ).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-У від 05.04.2007.
Відповідно до ст.1 вищевказаного Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орга, на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).
Щодо висновків позивача про порушення відповідачем вимог ст. ст. 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» суд виходить з наступного.
Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачені зобов'язання підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зокрема: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.
Згідно довідки ДП «Дніпродзержинський лісгосп» та за візуальним обстеженням встановлено наявність на території Царичанського, Шульгівського та Курилівського лісництв 3-ох артезіанських свердловин.
У відповідності до ст. 1 Водного Кодексу України, використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.
Статтею 48 Водного Кодексу України визначене поняття спеціального водокористування та наведені основні його ознаки.
Так, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.
Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.
У відповідності до п.7 та 9 ч.1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані: здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.
Згідно зі ст. 25 Водного Кодексу України державний облік водокористування ведеться з метою систематизації даних про забір та використання вод, скидання зворотних вод та забруднюючих речовин, наявність систем оборотного водопостачання та їх потужність, а також про діючі системи очищення стічних вод та їх ефективність.
Державний облік та аналіз стану водокористування здійснюються шляхом подання водокористувачами звітів про водокористування.
Організація ведення державного обліку водокористування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.
Порядок ведення державного обліку водокористування затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
У відповідності до ст.30 Водного Кодексу України збори за спеціальне водокористування справляються з метою стимулювання раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів і включають рентну плату за спеціальне використання води та екологічний податок за скиди забруднюючих речовин у водні об'єкти, які встановлюються Податковим кодексом України.
Під час перевірки позивачем встановлено, що дозвіл на спеціальне водокористування відповідачем не отримано, звіти про водокористування не подаються.
У відповідності до ч.1 та ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об'єкти, що шкідливо впливають або можуть вплинути на стан навколишнього природного середовища, види та кількість шкідливих речовин, що потрапляють у навколишнє природне середовище, види й розміри шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього підлягають державному обліку.
Підприємства, установи та організації проводять первинний облік у галузі охорони навколишнього природного середовища і безоплатно подають відповідну інформацію органам, що ведуть державний облік у цій галузі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
У зв'язку з тим, що виявлені факти є грубим порушенням природоохоронного законодавства, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється експлуатація стаціонарних джерел викиду без дозволу на спеціальне водокористування ДП «Дніпродзержинський лісгосп» забороняється законом і підлягає тимчасовому зупиненню.
Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України встановлені Законом України «Про відходи».
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про відходи», суб'єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації всіх форм власності, діяльність яких пов'язана із поводженням з відходами.
За приписами ст.1 Закону України «Про відходи» поводження з відходами дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення.
Відповідно до п. а ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відходи» заборонено провадити будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від місцевих органів виконавчої влади дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.
Згідно п. в, г ч. 1 ст. 17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров'я людини; на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.
Статтею 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч.7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та у строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідних розпорядчим документом.
З огляду на викладені вище обставини та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Дніпродзержинське лісове господарство» про тимчасове зупинення виробництва та необхідність їх задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 106 КАС України та ст. 3 Закону України "Про судовий збір" передбачений обов'язок позивача сплатити судовий збір у належному розмірі під час подання адміністративного позову чи іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень сплачується ставка судового збору становить 1 розміру мінімальної заробітної плати.
З огляду на те, що позивача не звільнено від сплати судового збору, а в статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення з відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 1378,00 грн.
Керуючись ст.ст. 88, 94, 122, 128, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Дніпродзержинське лісове господарство» про тимчасове зупинення виробництва задовольнити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1