Справа № 132/630/17
Суддя: Павленко І. В.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовті С.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Калинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання рішення протиправним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання рішення протиправним.

05.05.2017 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2- ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, мотивоване тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4 в попереднє судове засідання не зявився, згідно заяви заперечує проти закриття провадження у справі. Крім того, просить розглянути клопотання про забезпечення позову та зупинення провадження по даній справі.

В попереднє судове засідання ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не зявились, однак від ОСОБА_2 надійшла заява, згідно якої клопотання про закриття провадження у справі підтримує, з мотивів наведених у ньому. Попереднє судове засідання просить провести за її відсутності та відсутності її представника. Заперечує проти задоволення клопотань представника позивачки адвоката ОСОБА_4 щодо зупинення провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову в звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник відповідача на підставі довіреності ОСОБА_5 в попереднє судове засідання не зявилась, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить попереднє судове засідання провести за її відсутності, в задоволенні клопотань представника позивачки адвоката ОСОБА_4 щодо зупинення провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову просить відмовити, в звязку з їх безпідставністю.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Так, підстави для закриття провадження визначенні статтею 157 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Таким чином, положеннями цієї статті передбачено вичерпний перелік підстав для закриття провадження.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Аналогічна норма міститься в ст.4 КАС України, згідно якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений порядок судового вирішення.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Відповідно до п. п. 2, 3 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 року за змістом частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший поряд судового вирішення.

Законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона оскаржує рішення Калинівської міської ради №13 від 20.01.2017 року. В свою чергу оспорюваним рішенням затверджено протокол та рішення постійно діючої узгоджувальної комісії по вибору земельних ділянок для суспільних потреб, будівництва житлових будинків, розміщення малих архітектурних форм та розгляду земельних спорів виконавчого комітету Калинівської міської ради № 12 від 23.12.2016. Варто відзначити, що рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради № 12 від 23.12.2016 року також оскаржується позивачем (справа №132/97/17) провадження у якій закрито ухвалою Калинівського районного суду від 13.03.2017 року в зв'язку із неналежністю розгляду такої категорії справ в порядку адміністративного судочинства. Варто відзначити, що затвердивши рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради № 12 від 23.12.2016 року Калинівська рада міська рада фактично вирішувала одне і теж питання - надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації без підпису погодження меж із ОСОБА_1, оскільки позивач ґрунтуючись власними переконаннями та неприязними відносинами, що підтверджено протоколом узгоджувальної комісії виконавчого комітету Калинівської міської ради № 12 від 23.12.2016 року, не бажає погоджувати межі земельних ділянок. Таким чином, суд дослідивши обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку, що в основі наявних правовідносин покладено саме приватно-правовий спір про межі земельних ділянок.

Більше того, позивачка оскаржує акт індивідуальної дії, який стосується ОСОБА_2С, а не позивача, із самого позову вбачається, що позивачка вважає, що її права порушуються затвердженням технічної документації ОСОБА_2 без погодження меж із нею, при цьому при дослідженні наданих позивачкою доказів у даній справі не вбачається, чим же порушуються її права на користування власною земельної ділянкою, на яку у неї є правовстановлюючі документи.

Вищий адміністративний суд в Інформаційному листі № 781/11/13-10 від 01.06.2010 року відзначив, що юридична наука визначає, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми.

Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти. Останні стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

З'ясування цієї обставини має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Вказану позицію неодноразово застосовував Верховний суд України, зокрема у Постанові від 24.02.2015 року по справі № 21-34а15. Аналогічна позиція викладена Вищим адміністративним судом України у справах № К/9991/34681/11 від 14.12.2011 року та №К/800/24955/13 від 15.05.2014 року де суди вказали, що відповідно до частини другої статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть. Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

У позовній заяві вказується, що у відповідності до ст. 161 КАС України оскарження рішення суб'єкта владних повноважень призупиняє його виконання. При цьому, міститься посилання на доведення до відома Калинівську міську раду про наявність судового спору. Вказане не можна розцінювати як порушення відповідачем ст. 161 КАС України з огляду на наступне.

Протокол та рішення постійно діючої узгоджувальної комісії по вибору земельних ділянок для суспільних потреб, будівництва житлових будинків, розміщення малих архітектурних форм та розгляду земельних спорів виконавчого комітету Калинівської міської ради № 12 прийняті відповідачем 23.12.2016 року. Рішення Калинівської міської ради №13 прийняте 20.01.2017 року. В свою чергу, позивач звернувся до суду про оскарження протоколу та рішення постійно діючої узгоджувальної комісії по вибору земельних ділянок для суспільних потреб, будівництва житлових будинків, розміщення малих архітектурних форм та розгляду земельних спорів виконавчого комітету Калинівської міської ради № 12 від 23.12.2016 року тільки 23.01.2017 року. З цього слідує висновок, яким чином Калинівською міською радою було порушено ст. 161 КАС України. При цьому, не зрозуміло, якщо позивачка вважала що протокол та рішення постійно діючої узгоджувальної комісії по вибору земельних ділянок для суспільних потреб, будівництва житлових будинків, розміщення малих архітектурних форм та розгляду земельних спорів виконавчого комітету Калинівської міської ради № 12 від 23.12.2016 року порушують її права, чому вона не вжила заходів щодо забезпечення адміністративного позову у відповідності до ст. ст. 117, 118 КАС України, що є набагато дієвішим заходом захисту порушених прав.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що обставини за яких ОСОБА_2 просить закрити провадження у даній справі є підставою для закриття провадження в розумінні положень ст. 157 КАС України.

Крім того, враховуючи, що наявні підстави для закриття провадження у справі суд вважає клопотання представника позивачки-адвоката ОСОБА_4 щодо зупинення провадження у справі та вжиття заходів забезпечення позову безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.111, п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання рішення протиправним провадженням закрити.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: