Справа № 175/4872/16-а (2-а/175/116/16)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
26 квітня 2017 рокусправа № 175/4872/16-а (2-а/175/116/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.
суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції
на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 1 батальону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Лейтенант поліції Кравченко А. О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії посадової особи інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції Кравченка Андрія Олександровича щодо складання постанови від 18 листопада 2016 року серії АР №023951 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн. за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП; зазначену постанову скасовано та закрито відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що в силу п. 2.3 (г) ПДР України, під час руху на мотоциклі і мопеді водій зобов`язаний бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; однак в день складання постанови, позивач знаходився поряд з моторолером та котив його, а не їхав, тому застосування даної норми відповідачем є помилковим.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Зазначає, що позивач керував мопедом без шолома в стані алкогольного сп`яніння. При перевірці документів було відсутнє водійське посвідчення та реєстраційні документи на транспортний засіб; через базу даних армор було перевірено та встановлено відсутність відповідної категорії на керування мопедом. Вказує, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, а позовні вимоги зводяться лише до висвітлення порушень процесуального права з боку відповідача.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії АР №023951 від 18 листопада 2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за те, що 18 листопада 2016 року о 23 годині 00 хвилин по вул. Партизанській в м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області він керував мопедом VМ200-10, без мотошолому, а при перевірці документів було відсутнє водійське посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що в постанові про адміністративне правопорушення не чітко описані порушення, які були скоєні, а тому відповідач діяв не в межах правового кола і порушив норми процесуального права, зокрема в протоколі не чітко зазначені, які саме правопорушення відповідно до ПДР вчинив позивач, оскільки п. 2.1 ПДР має 5 підпунктів і який саме з них порушив позивач не зазначено.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми КУпАП, ПДР України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП за результатами розгляду скарги на постанову про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість винесеної постанови, може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач у своєму позові заперечував щодо порушення ним вказаних відповідачем правил дорожнього руху та зазначив, що відповідач при складенні постанови не надав жодних доказів на підтвердження його вини у порушенні вимог ПДР України та безпідставно притягнув його до відповідальності. Матеріали справи не містять будь-яких доказів знаходження позивача в стані алкогольного сп`яніння, не містять будь-яких доказів відео фіксації порушення.
При цьому, відповідно до Постанови серія АР № 023951 ОСОБА_1 порушив п.2.1 ПДР України та 2.3 (г) ПДР України - (а.с. 6).
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);
в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС;
г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;
ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що вказаний пункт має 5 підпунктів, однак в постанові про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме підпункт пункту 2.1 ПДР був порушений позивачем.
В силу п. 2.3 (г) ПДР, під час руху на мотоциклі і мопеді водій зобов`язаний бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.
Натомість, судом першої інстанції встановлено, що в день складання постанови, позивач знаходився поряд з моторолером та котив його, а не їхав, тому суд першої інстанції дійшов висновку про помилковість застосування даних норм до позивача.
Отже, для вирішення такої спірної ситуації слід дослідити докази, які є в матеріалах справи.
При цьому, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Натомість, матеріали справи не містять будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість задоволення позовних вимог.
Діючи в межах апеляційної скарги в силу ст. 195 КАС України, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає необхідності виходити за межі апеляційної скарги.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року - залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак