Справа № 804/1671/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 р. Справа № 804/1671/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
при секретаріМузиці Я.І.
представника позивача представника відповідача Якименко О.В. Соломка М.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною та скасування постанови, -
У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці, відповідач) в якому просило суд:
- встановити відсутність повноважень Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з проведення позапланової перевірки з питань додержання ПАТ КБ «ПриватБанк» законодавства про працю.
- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з проведення позапланової перевірки ПАТ КБ «ПриватБанк» з питань дотримання законодавства про працю з питань, викладених у зверненні гр.ОСОБА_6, за згодою Держпраці від 03.01.2017 року №35/4.1/4.2-ДП-17.
- визнати та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №10-П від 05.01.2017 «Про призначення позапланової перевірки».
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області б/н84 від 09.02.2017 р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем протиправно складено акт про недопущення до проведення перевірки, а винесена за його результатами постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник позивача пред'явлені позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача проти позову заперечував, в поданих раніше письмових запереченнях зазначив, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 16.01.2017 №б/н/84 є законною та обгрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.
Заслухавши пояснення представників сторін, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
11 січня керівнику ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено перелік документів № 70/4.1-10, які необхідні для проведення перевірки, про що свідчить штамп Департаменту ПАТ КБ «ПриватБанка» «Вхідна кореспонденція від Держорганів» від 11.01.2017 вхід. № 209214.
Не надання ПАТ КБ «ПриватБанк» витребуваних відповідачем документів, станом на 16.01.2017 року призвело до складання акту про недопущення до проведення позапланової перевірки від 16.01.2017 року.
На підставі вказаного акту була винесена постанова №б/н/84 від 09.02.2017 року.
Правомірність та обґрунтованість постанови про накладення №б/н/84 від 09.02.2017 року, наказ «Про призначення позапланової перевірки» від 05.01.2017 №10-П та дії відповідача з проведення перевірки є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаної вище постанови, суд зауважує на такому.
Відповідно до ст. 4 Господарського Кодексу України, зазначено, зокрема, що не є предметом регулювання цього Кодексу трудові відносини.
Згідно до п. 3 ст. 8 Господарського Кодексу зазначено, господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи. Безпосередня участь держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарській діяльності може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
При цьому ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» також зазначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності
Так, згідно ч.4 та ч.5 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Так, відповідно до ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства нро працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктами 1, 4, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Наказом Держпраці від 04.02.2016 №8 затверджено Положення про Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області, згідно із пунктом 1 якого Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - Управління Дежпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до п.3 Положення про Управління Держпраці, основним завданням Управління Держпраці є, зокрема, реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Підпунктами 5, 8 пункту 4 Положення про Управління Держпраці передбачено, що Управління Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.
Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення про Управління Держпраці, Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.
Тобто, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Дніпропетровської області.
Повноваження, права та обов'язки державних інспекторів з питань праці Держпраці та її територіальних органів визначені, крім загальних законів. Кодексом України про адміністративні правопорушення також конвенціями Міжнародної організації праці (далі - МОП), ратифікованих законами України, зокрема, «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі від 08.09.2004 № 1985-ІУ.
Відповідно до ст.12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 08.09.2004, Інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:
-безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;
-проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та
-здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можзггь вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема:
-наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм;
-вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги.
Відповідно до п.3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012р. №390, позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Таким чином, не надання позивачем необхідних для перевірки документів є фактичним недопущенням до її проведення, на підставі вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, який визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», за наслідками проведеної у період з 10.01.2017 по 16.01.2017 перевірки додержання вимог законодавства України про працю 09.02.2017 відбувся розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.
На підставі акта недопущення до проведення позапланової перевірки №б/н від 16.01.2017, за наслідками розгляду справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення 09.02.2017 уповноваженою посадовою особою було складено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №б/н/84, відповідно до якої на ПАТ КБ «Приватбанк» за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні у відповідності до абз.6 Ч.2 ст.265 КЗпП України накладено штраф у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення - 9600 грн.
Таким чином, в діях Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області суд не вбачає ознак протиправності, оскільки відповідач під час проведення перевірки та винесенні оскаржуваних документів діяв на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, а отже підстави для встановлення відсутністі повноважень Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з проведення позапланової перевірки з питань додержання ПАТ КБ «ПриватБанк» законодавства про працю; визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з проведення позапланової перевірки ПАТ КБ «ПриватБанк» з питань дотримання законодавства про працю з питань, викладених у зверненні гр.ОСОБА_6, за згодою Держпраці від 03.01.2017 року №35/4.1/4.2-ДП-17; визнання та скасування наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №10-П від 05.01.2017 «Про призначення позапланової перевірки» та визнання протиправною та скасування постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області б/н84 від 09.02.2017 р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами - відсутні.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову з викладених вище підстав.
Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2017 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко