Справа № 804/301/16
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року м. Київ К/800/12676/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),

Головчук С.В.

Заїки М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року,

встановив:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до прокуратури Дніпропетровської області про визнання протиправним і скасування наказу від 14 грудня 2015 року №2811к про звільнення з посади старшого прокурора прокуратури Самарського району міста Дніпропетровська Дніпропетровської області та органів прокуратури Дніпропетровської області, поновлення на роботі в органах прокуратури Дніпропетровської області на посаді, рівнозначній займаній позивачем до звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального і матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень, просить їх скасувати та прийняти нове - про задоволення позову. Скаргу обґрунтовує тим, що наказ Генеральної прокуратури України від 15 грудня 2015 року №76ш вводиться в дію лише з 15 грудня 2015 року, тобто скорочення кількості прокурорів мало місце з цієї дати. Оскільки на час звільнення з роботи в новоутвореній прокуратурі існували вакантні посади, роботодавець був зобов'язаний запропонувати їх позивачу та виконати передбачений КзпП обов'язок щодо працевлаштування працівника. У попередженні про звільнення зазначалось про ліквідацію органу, де працював позивач, натомість відповідно до наказу Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року №83ш проводилась реорганізація органів прокуратури.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 7 грудня 2010 року ОСОБА_4 призначений прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області, де працював до 20 грудня 2012 року, після чого призначений на посаду старшого прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська.

У зв'язку з утворенням з 15 грудня 2015 року місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, наказом Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року№76ш у штатному розписі прокуратури Дніпропетровської області виключено ряд міських, районних, міжрайонних прокуратур та встановлено тринадцять місцевих прокуратур, у тому числі Дніпропетровську місцеву прокуратуру №1, під територіальну юрисдикцію якої підпадають Амур-Нижньодніпровський, Індустріальний та Самарський райони міста Дніпропетровська.

25 вересня 2015 року ОСОБА_4 ознайомлений з попередженням про звільнення із займаної посади та органів прокуратури з 14 грудня 2015 року у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі.

За наслідками тестування позивач набрав 50 балів та відповідно до рейтингового списку Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 за результатами підсумкового балу позивач зайняв 76 позицію, в той час як рейтинговий бал, який би дозволив претендувати на подальшу роботу у місцевій прокуратурі склав 62,7 балів (72 позиція у рейтинговому списку).

Наказом прокуратури Дніпропетровської області від 13 грудня 2015 року №2811к позивача звільнено з посади старшого прокурора прокуратури Самарського району міста Дніпропетровська Дніпропетровської області та з органів прокуратури з 14 грудня 2015 року у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Підстава - наказ Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року №76ш, попередження від 25 вересня 2015 року, рейтинговий список кандидатів для зайняття посад прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури №1.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з правомірності звільнення позивача, оскільки його підсумковий бал за результатами кваліфікаційного іспиту є недостатнім для призначення на посаду прокурора відповідної місцевої прокуратури, і позивач вважається таким, що неуспішно пройшов тестування.

14 жовтня 2014 року №1697-VII прийнято Закон України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), на підставі якого розпочато процес реформування органів прокуратури України.

Відповідно до абзацу третього пункту 1 «Прикінцевих положень» Закону №1697-VII цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року.

У Додатку до Закону №1697-VII визначено перелік і територіальну юрисдикцію місцевих прокуратур, згідно з яким прокуратури Амур-Нижньодніпровського, Індустріального та Самарського районів міста Дніпропетровська реорганізовано в Дніпропетровську місцеву прокуратуру №1.

Відповідно до підпункту «в» пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону №1697-VII до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII «Прикінцеві положення» цього Закону, прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про прокуратуру» добір кандидатів на посаду прокурора здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим частинами першою та п'ятою статті 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог цього Закону.

На виконання пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» з метою кадрового наповнення місцевих прокуратур наказом Генеральної прокуратури України від 20 липня 2015 року №98 затверджено Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури (чинний на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №98).

Відповідно до пунктів 1.2 - 1.4 Порядку №98 на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування. Тестування забезпечує умови для об'єктивного і неупередженого з'ясування спроможності кандидатів за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов'язки на посадах прокурорів місцевих прокуратур. Прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку №98 основними етапами відбору кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури є: прийом документів; тестування на знання законодавчої бази (професійний тест); тестування на загальні здібності; формування рейтингу кандидатів.

Пунктами 6.1 - 6.3 Порядку №98 визначено, що основна мета проходження професійного тесту - визначення рівня знань чинного законодавства. Перелік питань для тестування затверджується Генеральним прокурором України. Кожному кандидату електронна система тестування генерує унікальний тест зі 100 питань. Кожна правильна відповідь оцінюється в 1 бал. Максимальна кількість можливих балів дорівнює 100.

В силу пунктів 7.1 - 7.3 Порядку №98 метою тестування загальних здібностей кандидата є виявлення здатності аналізувати, обробляти та інтерпретувати великі масиви інформації за короткий час, знаходити причинні зв'язки між ними і робити правильні висновки. Перевірка загальних здібностей кандидата передбачає визначення рівня логічних, вербальних та математичних здібностей. Тестування на загальні здібності містить не більше 100 питань, проводиться з використанням комп'ютерної техніки і триває до 1 години.

За правилами пунктів 8.1 та 8.3 Порядку №98 результати тестування (кількість одержаних балів) можуть бути предметом оскарження. Повторне проходження тестування не допускається.

Відповідно до пункту 9 Порядку №98 рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності. Рейтинговий список формується робочою групою окремо для кожної місцевої прокуратури за загальним для двох тестів підсумковим балом - від більшого до меншого. У рейтинговому списку зазначаються, зокрема, результати складання кожного тесту та підсумковий бал кандидата. Робоча група спрямовує рейтинговий список керівнику відповідної регіональної прокуратури, який після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Судами встановлено, що після попередження про наступне звільнення із займаної посади у зв'язку з реорганізацією прокуратури Самарського району міста Дніпропетровська позивач претендував на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворювалась шляхом реорганізації прокуратури, в якій він працював, та пройшов тестування для заміщення посади прокурора.

За результатами тестування ОСОБА_4 набрав 50 балів (45 балів - тестування на знання законодавчої бази і 5 балів - тестування на загальні здібності), правом на оскарження порядку проходження тестування та їх результатів до Дніпропетровської робочої групи позивач не скористався.

Відповідно до рейтингового списку Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 за результатами підсумкового балу позивач зайняв 76 позицію, в той час як рейтинговий бал, який би дозволив претендувати на подальшу роботу у місцевій прокуратурі склав 62,7 балів (72 позиція у рейтинговому списку).

Згідно з наказом Генерального прокурора України від 23 вересня 2015 року №76ш штатна чисельність працівників Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 складає 70,5 одиниць. Однак, як встановили суди, до штату зазначеної місцевої прокуратури входило 67 штатних одиниць, у зв'язку з перебуванням деяких працівників прокуратури у відпустці по догляду за дитиною. Такими, що успішно пройшли тестування з подальшим включенням до списку працюючих в місцеву прокуратуру, було 67 осіб, які зайняли відповідні позиції у рейтинговому списку.

Так, Законом України «Про прокуратуру» передбачено, що зайняття особою посади в органах прокуратури вимагає, зокрема, успішного проходження кваліфікаційного іспиту.

Враховуючи, що необхідний рейтинговий бал, який би дозволяв позивачу претендувати на роботу у місцевій прокуратурі, ним не набрано, суди правильно виходили з відсутності у відповідача законних підстав пропонувати позивачу переведення на іншу посаду в новоутвореній прокуратурі.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що приймаючи наказ від 14 грудня 2015 року №2811к про звільнення ОСОБА_4 з посади старшого прокурора прокуратури Самарського району міста Дніпропетровська, відповідач діяв на підставах та в межах закону.

Стосовно доводів касаційної скарги щодо порушення відповідачем норм трудового законодавства при звільненні, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами статті 222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюються законодавством. У свою чергу порядок призначення прокурорів місцевих прокуратур, які на день набрання чинності Законом №1697-VІІ працювали у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, визначено цим Законом та Порядком № 98. За цими нормативними актами, які є спеціальними у порівнянні з нормами КЗпП, умовою призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру є успішне проходження тестування, а така умова позивачем не виконана, у зв'язку з чим у відповідача не виникало обов'язку працевлаштовувати позивача в новоутвореній місцевій прокуратурі.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Головчук С.В.

Заїка М.М.