Справа № 804/16932/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ВСТАНОВИВ:

17.10.14 року прокурор Красногвардійського району м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості у розмірі 305 938,78 грн.

Постановою суду від 28.11.14 року позов задоволений повністю, постановлено стягнути з рахунків платника податків Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" податковий борг з земельного податку у сумі 305938,78грн.

20.01.2017 року до суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" про встановлення порядку виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський машинобудівний завод" знаходиться в скрутному матеріальну становищі через неплатоспроможність контрагентів по господарським договорам, здійснюється відкладення терміну виконання державних програм розвитку виробництва, у якому задіяне підприємство - заявник. Враховуючи скрутне матеріальне становище Підприємства сплата суми заборгованості у розмірі 305 938,78 грн. може призвести до зупинення діяльності всього підприємства та спровокує неспроможність виконання поточних фінансових зобов'язань. Посилаючись на вище викладене, заявник вважає, що ці обставини є підставою для відстрочення та розстрочення виконання постанови, рівними частинами у період з 01.02.2019 року по 31.01.2021 року шляхом здійснення щомісячних платежів.

При вирішенні вказаної заяви суд виходить з наступного.

Як встановлено ч.5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України - примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 36 Закону України “Про виконавче провадження” №606-XIV від 21.04.1999р. визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України: за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. У виняткових випадках суд може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Наведена норма пов'язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення, зокрема, у “виняткових випадках” за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Дану позицію також підтримує і Верховний Суд України, зазначивши у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" за № 14 від 26.12.2003р., що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Підсумовуючи наведене, слід зазначити, що застосування як відстрочення, так і розстрочення виконання судового рішення є можливим лише як виняток із загальних правил виконання судових рішень, та лише за наявності обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення або ускладнюють його виконання, підтверджених документально. При цьому, такі заходи мають застосовуватися лише з метою створення оптимальних умов для належного та якісного виконання судового рішення в адміністративній справі.

Однак, сама по собі відсутність коштів або скрутне фінансове становище боржника не є достатньою підставою для надання йому переваг у вигляді перенесення строку виконання обов'язку щодо сплати грошових зобов’язань на інший час.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський