Справа № 295/3160/17
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" травня 2017 р. Справа № 295/3160/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "07" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нарахування йому щомісячного довічного грошового утримання, як у судді у відставці у розмірі 80% від грошового утримання судді; зобов"язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати позивачу роботу на посадах слідчого - 11 років 11 місяців 11 днів, половину терміну навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 13 днів, період проходження військової служби - 2 роки 5 днів до стажу роботи, який надає право на отримання щомісячного грошового утримання судді; зобов"язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді в розмірі 90% від заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничним розміром, починаючи з 06.10.2016 року; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640, 00 грн.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 07.04.2017 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції суперечать вимогам чинного законодавства України. Зокрема, судом не надано належної оцінки доказам наведених в позовній заяві, суд безпідставно не зарахував до стажу роботи, який надає право на отримання щомісячного грошового утримання судді роботу на посадах слідчого - 11 років 11 місяців 11 днів, половину терміну навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 13 днів, період проходження військової служби - 2 роки 5 днів, та безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати, прийнявши нову про задоволення позову. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 року №1600-VIII позивача ОСОБА_3 звільнено з посади судді Червоноармійського районного суду Житомирської області у зв"язку з поданням заяви про відставку.

Згідно наказу голови Червоноармійського районного суду Житомирської області від 04.10.2016 року №29-К позивача відраховано зі штату суду.

З 06.10.2016 року позивач перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує довічне грошове утримання з 06.10.2016 року, відповідно до п. 25 «;Прикінцевих та перехідних» Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 1402- VIII від 02.06.2016 року в розмірі 80% від заробітної плати судді.

В лютому 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку відсоткового розміру призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання.

24.02.2017 року листом від 24.02.2017 року № 97/К-8 позивачу відмовлено у задоволенні даної заяви.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Приймаючи таке рішення суд вважав, що підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді немає, оскільки відповідно до норм чинного законодавства не підлягають зарахуванню до стажу роботи судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, робота на посадах слідчого, навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період проходження військової служби.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права регулює Закон України "Про судоустрій і статус суддів", який також визначає систему судів загальної юрисдикції, статус професійного судді, народного засідателя, присяжного, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування і встановлює систему і загальний порядок забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою і статусу суддів.

Так, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (далі - Закон 2453) з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 4 - рп/2016 від 08.06.2016 року, суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Статтею 131 Закону 2453 (в редакції з 07.07.2010 року) визначені посади, періоди роботи на яких, зараховуються до стажу роботи на посаді судді.

При цьому, відповідно до п. 11 розділу XIII "Перехідні положення" Закону 2453, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Тобто, зазначеній категорії, осіб, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, зараховуються періоди роботи на посадах та в органах, визначених статтею 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року № 2862 - XII (далі - Закон 2862).

Відповідно до редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 28.03.2015 року пункт 11 Перехідних положень вищевказаного Закону втратив чинність. Проте, зазначеною редакцією Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не врегульовано та не змінено порядок визначення стажу роботи на посаді суддів, призначених на посаду до набрання чинності цим Законом.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, стаж роботи судді визначений відповідно до законодавства, що діяло до дня набрання чинності змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зберігається та не підлягає зменшенню.

Згідно з ч. 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року, який втратив чинність 01.01.2012 року, встановлювалось, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітрів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 912 від 2 серпня 1996 року, обчислення стажу державної служби належить до компетенції кадрової служби державного органу, з яким державний службовець перебуває (перебував) у трудових відносинах. Кадрова служба у кожному конкретному випадку на підставі чинного законодавства, вивчення записів трудової книжки, послужного списку, відповідних довідок чи архівних документів має самостійно прийняти рішення щодо зарахування (включення) окремих періодів роботи (служби) до стажу державної служби.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додається, в тому числі, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 працював суддею (заступником та головою суду) Червоноармійського районного суду Житомирської області з 07.04.1998 по 04.10.2016 та має відповідно стаж на посаді судді 18 років 5 місяців 29 днів.

Також матеріалами справи встановлено, що позивач, крім роботи на посаді судді, працював на посадах слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ Сиктивкарського міського виконавчого комітету МВС Комі АРСР з серпня 1979 року по грудень 1981 року, слідчого, старшого слідчого відділу внутрішніх справ Червоноармійського районного виконавчого комітету УВС Житомирського обласного виконавчого комітету з грудня 1981 року по липень 1986 року, заступника начальника - начальника слідчого відділення Червоноармійського районного відділу УМВС України в Житомирській області з березня 1993 року по квітень 1998 року, а також 2 роки строкової військової служби.

Крім того позивач навчався на денній формі навчання у вищому юридичному навчальному закладі, а саме у Вищій слідчій школі МВС СРСР з 1975 по 1979 рік.

З огляду на те, що позивач на момент набрання законної сили Законом України "Про судоустрій та статус суддів" працював на посаді судді, за ним зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до приписів ч.4 ст.43 Закону України "Про статус суддів" на посадах слідчого, старшого слідчого та начальника слідчого відділення, що зазначені вище.

Крім того, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці слід враховувати 2 роки строкової військової служби та половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Зазначена позиція кореспондується із роз'ясненнями Конституційного Суду України в рішенні від 11 жовтня 2005 року №8-рп (абзаци 2,3 пункту 4 мотивувальної частини), відповідно до яких "набуте право не може бути скасоване, звужене". Гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України, зокрема, у рішеннях від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Отже, у спірних правовідносинах не можуть бути застосовані положення Закону, які призводять до звуження прав судді, зокрема щодо його стажу роботи та відповідного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо зарахування йому до стажу роботи роботу на посадіх слідчого - 11 років 11 місяців 11 днів, половину терміну навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 13 днів, період проходження військової служби - 2 роки 5 днів підлягають до задоволення.

Встановлено також, що Червоноармійським районним судом Житомирської області був розрахований стаж роботи ОСОБА_3, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, та становить 30 років 5 місяців та 7 днів.

Таким чином, оскільки на момент відрахування позивача зі штату Червоноармійського районного суду Житомирської області стаж його роботи складав більше 30-ти років, позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

В постанові від 01.07.2014 року у справі №21-244а14 Верховний Суд України висловив обов'язкову для врахування правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

А відтак колегія суддів задовольняє позов і в цій частині вимог.

Також колегія суддів вважає, що перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає з моменту призначення - 6 жовтня 2016 року, оскільки такий перерахунок викликаний відновленням порушеного права позивача від моменту неправомірного обрахування розміру грошового утримання.

Суд першої інстанції не врахував всіх обставин по справі та ухвалив помилкове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

У зв"язку з задоволенням позову судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, в даному виападку Житомирського об"єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "07" квітня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нарахування ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання, як у судді у відставці у розмірі 80% від грошового утримання судді.

Зобов"язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_3 роботу на посадах слідчого - 11 років 11 місяців 11 днів, половину терміну навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців 13 днів, період проходження військової служби - 2 роки 5 днів до стажу роботи, який надає право на отримання щомісячного грошового утримання судді.

Зобов"язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді в розмірі 90% від заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничним розміром, починаючи з 06.10.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640, 00 грн.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Л.В. Кузьменко

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10020

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,