Справа № 310/7517/16-а(2-а/310/20/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 рокусправа № 310/7517/16-а(2-а/310/20/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 березня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа - ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

27 жовтня 2016 року відповідно до штемпелю на конверті Публічне акціонерне товариство "БРОКБІЗНЕСБАНК" (далі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Бердянської міської ради Запорізької області (далі - відповідач), у якому просило зобов'язати виконавчий комітет Бердянської міської ради забезпечити, а державного реєстратора Бердянської міської ради відновити з моменту вчинення первинного запису (30.01.2008 року) запис про іпотеку та її обтяження на земельну ділянку площею: 0,08 га (кадастровий номер: НОМЕР_1) та розташовані на ній жилий будинок літ. А площею 128,7 кв. м., і господарчі будівлі літ Б та літ В, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер іпотеки в Державному реєстрі іпотек - 6489495 від 30.01.2008 року) в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 березня 2017 року позовну заяву ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" до Бердянської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та направити справу до цього ж суду для розгляду по суті.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що лише 12.09.2016 року з листа виконавчого комітету Бердянської міської ради № 04-6114/39 від 05.09.2016 року позивач дізнався про порушення своїх прав, а саме про відмову у відновленні записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду сплинув 12.03.2017 року, у зв'язку з чим ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" подано адміністративний позов в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 99 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач був обізнаний про скасування рішень про іпотеку і обтяження та відновлення первинних записів ще в грудні 2015 року з рішення апеляційного суду Запорізької області від 16.12.2016 року, в той час, як до суду з адміністративним позовом звернувся лише 01.11.2016 року, тобто з порушенням строків, передбачених ст. 99 КАС України.

Колегія судів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частинами першою-другою статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач при зверненні з позовом зазначав, що про факт припинення іпотеки він дізнався 17.08.2016 року відповідно до відомостей, зазначених в Інформаційній довідці № 66006784 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.1).

В той же час, згідно даних вказаної Інформаційної довідки 21.05.2015 року державним реєстратором Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Махалакій Р.Я. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 17754178 від 05.12.2014 року, згідно з яким припинено іпотеку щодо нерухомого майна, яке було предметом іпотеки згідно іпотечного договору № 146, що посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохнею О.В. (а.с.11)

При цьому, як вірно було встановлено судом першої інстанції, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року у справі № 310/1054/14 (22-ц/778/4809/15) за позовом ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, було встановлено факт виключення відповідних записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 12 вересня 2014 року та той факт, що відомості про державну реєстрацію обтяжень та про державну реєстрацію іпотеки на спірне нерухоме майно відсутні. До того ж, у судових засіданнях, які відбувались 30 вересня 2015 року, 28 жовтня 2015 року, 18 листопада 2015 року, представник позивача ОСОБА_4 самостійно зазначав, що після скасування рішення Бердянського міськрайонного суду від 12 вересня 2014 року в касаційному порядку та направлення справи на новий розгляд відповідні записи відновлені так і не були (а.с. 68, 68 зворот).

Крім того, відповідно до ухвали Бердянського міськрайонного суду від 20.05.2015 року у справі № 310/1054/14-ц за клопотанням ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було здійснено заміну неналежного відповідача, а саме ОСОБА_5 на ОСОБА_1, яке обґрунтовано саме тим, що на підставі рішень суду було припинено іпотеку та вилучено записи про обтяження з державних реєстрів, що додатково свідчить про обізнаність позивача про існування зазначених обставин ще у 2015 році (а.с. 48-49).

З огляду на вказані обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск позивачем строку, визначеного ч. 2 ст. 99 КАС України, на звернення до суду з адміністративним позовом.

При цьому посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що про порушення своїх прав вони дізналися лише 12.09.2016 року з листа відповідача, в той час, як адміністративний позов містив посилання на іншу дату, а саме 17.08.2016 року, колегією суддів апеляційного суду визнаються безпідставними та такими, що додатково свідчать про зловживання позивачем наданими йому процесуальними правами.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі відносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи те, що позивач про порушення своїх прав фактично дізнався ще у 2015 році, про що неодноразово зазначав під час судових засідань, при цьому з позовом до суду він звернувся 27 жовтня 2016 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача підлягають залишенню без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК"- залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 березня 2017 року по справі № 310/7517/16-а (№ 2-а/310/20/17) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко