Справа № 404/597/17(2а/404/221/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 рокусправа № 404/597/17(2а/404/221/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Білак С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 березня 2017 року у справі № 404/597/17 (2-а/404/221/17) за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним, скасування його та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.01.2017 року № 162052 про відмову у перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців;

- зобов'язати відповідача провести з 01.05.2016 року перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців на підставі довідки відповідача від 30.06.2016 року № 25-04 ( в частині посадового окладу, рангу, вислугу років, надбавки за таємність) та довідок від 05.11.2008 року № 180-02 та № 182-02 ( в частині надбавки, премії) із збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку - 90 %, та здійснити виплати з урахуванням отриманих сум.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З 11.10.2005 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії), в розмірі 90 % від суми заробітної плати за посадою помічника першого заступника голови Кіровоградської обласної державної адміністрації, при цьому, загальний страховий стаж становить 39 років 11 місяців 24 дні, із них на посаді державного службовця - 25 років 5 місяців 7 днів.

05.01.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі довідки, виданої відповідачем від 30.06.2016 року № 25 04 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію та з урахуванням виплат згідно довідок від 05.11.2008 року № 180-02 та № 182-02 (надбавка, премія на момент призначення пенсій).

Зі змісту довідки № 25-04 від 30.06.2016 року вбачається, що в ній зазначено заробітну плату за відповідною посадою державної служби станом на 1 травня 2016 року. (а.с. 11).

13.01.2017 року відповідачем прийнято рішення № 162052 про відому в перерахунку пенсії, у зв'язку з тим, що відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ ( у редакції до 01.05.2016 року) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначає Кабінет Міністрів України, а з 01.05.2016 року вказаний закон взагалі втратив чинність, отже не діють і положення ст. 37-1. (а.с. 14)

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулася до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Правильне вирішення спору у вказаній категорії справ залежить від правильного визначення судом норм законодавства, які потребують застосування у вказаних правовідносинах, а також з'ясування, чи не є зміни, які відбулись в пенсійному законодавстві, звуженням досягнутих соціальних гарантій позивача.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що досягнутим правом особи в спірних правовідносинах є не факт призначення їй пенсії, а саме наявність у неї права на перерахунок пенсії, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними правовими діями, як за змістом, часом, так і та механізмом їх проведення. З огляду на вказане досягненням права на перерахунок пенсії є не момент призначення особі пенсії, як помилково вважає позивач, а безпосередні обставини, з якими законодавство та певна особа пов'язують саме перерахунок пенсії, оскільки правовідносини щодо перерахунку пенсії виникають не в момент призначення пенсії, а в момент виникнення підстав для такого перерахунку. Тобто набуття особою права на пенсію не є одночасним набуттям права на перерахунок цієї пенсії в будь-який час в майбутньому за відсутності для цього відповідних законодавчих підстав.

Таким чином, при визначенні, чи виникло у особи право на перерахунок пенсії, необхідно застосовувати норми законодавства, які були чинними саме на момент виникнення обставин, з якими позивач пов'язує своє право на такий перерахунок.

В даній справі позивач як на підставу для перерахунку їй пенсії державного службовця посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", що підтверджується також довідкою про заробітну плату від 30 червня 2016 року, яку позивач подала для перерахунку пенсії та в якій зазначений розмір зарплати станом на 1 травня 2016 року, у зв'язку з чим і застосуванню при вирішенні спору підлягають норми, якими вказані правовідносини регулювались саме станом на вказану дату.

Прийняття зазначеної Постанови КМУ пов'язано із набуттям з 1 травня 2016 року чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889), про що безпосередньо зазначено в самій постанові.

У зв'язку з набуттям чинності Законом № 889 положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, на які посилається позивач, втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців (за винятком призначення пенсії певним категоріям державних службовців).

Відповідно ж до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, раніше Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" внесено зміни, які застосовуються з 1 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункти 4 та 5, яким передбачались в тому числі умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям. З цього часу Постанова № 865 не містить норм щодо можливості перерахунку пенсій державним службовцям.

Таким чином, у період часу, з яким позивач пов'язує виникнення у неї права на перерахунок пенсії як державному службовцю, діюче законодавство не передбачало можливості такого перерахунку саме в порядку Закону України "Про державну службу", оскільки з 1 травня 2016 року перерахунок пенсії державним службовцям повинен здійснюватись на загальних підставах, тобто відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії позивачу, у зв'язку з чим відмова відповідача є обґрунтованою та правомірною.

Доводи апелянта про неможливість застосування до неї змін в законодавстві щодо перерахунку пенсій держслужбовцям, які відбулись після призначення їй пенсії, у зв'язку з тим, що останні звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, є безпідставними, оскільки за приписами Конституції України, роз'ясненнями Конституційного Суду України та правовою позицією Верховного Суду України (постанова від 1 липня 2014 року у справі № 21-244а14) неможливо звужувати лише вже досягнуті певною особою соціальні гарантії. Тобто не можна звузити чи скасувати ті соціальні гарантії, які ще взагалі особою не досягнуті.

Таким чином, при призначенні позивачу пенсії у 2005 році остання не могла набути право на перерахунок пенсії у 2016 році, оскільки підстави, на думку позивача, для такого перерахунку (а саме, підвищення заробітної плати працюючих державних службовців згідно постанови КМУ від 06.04.2016 № 292) ще були відсутні.

Обставини внесення змін в законодавство щодо соціально-економічних прав особи були неодноразовим предметом розгляду Європейським судом з прав людини, який, зокрема, в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Крім того, в ухвалі Європейського Суду з прав людини від 3 червня 2014 року про визнання неприйнятною заяви Великоди до України суд зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися державою, а положення статті 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. (пункти 21, 23).

З цього приводу Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави; механізм реалізації цих прав може бути змінений державою; зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність права на соціальний захист.

З огляду на вказане колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про неможливість застосування до неї змін в законодавстві щодо перерахунку пенсій держслужбовцям, які відбулись після її виходу на пенсію, оскільки цими змінами не звужувалось право позивача на перерахунок пенсії у зв'язку з відсутністю у позивача на момент внесення цих змін такого права, а відтак постанова суду першої інстанції прийнята законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 березня 2017 року у справі № 404/597/17 (2-а/404/221/17) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Білак

Суддя: І.В. Юрко