Справа № 752/12548/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 травня 2017 року м. Київ К/800/11364/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачені суми пенсії з 01 вересня 2012 року, згідно з довідкою про заробітну плату кооперативу «Трубочист» від 27 липня 2015 року № 02-07. В обґрунтування позову зазначав, що з 2006 року йому призначено пенсію відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Проте, обчислюючи її розмір, орган Пенсійного фонду не повідомив позивачу про можливість надати довідку про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, чим порушив норми пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1). Посилаючись на те, що відповідно до статті 46 Закону № 1058-IV має право на перерахунок пенсії, починаючи з 01 вересня 2012 року, просив суд задовольнити позов.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, Закону № 1058-IV та Порядку №22-1. Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та неправильно застосували норми законодавства, якими врегульоване питання організації діяльності органу Пенсійного фонду з проведення інформаційно-правової роботи з особами, які звернулися за призначенням пенсії.

Згідно із пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що відмовляючи в позові, суди виходили з наступного.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України врегульовані нормами Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1.

Частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з частиною першою статті 44 цього Закону, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п'ята статті 45 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 цього Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (пункт 1.7 Порядку № 22-1).

Як встановлено судами, 28 липня 2015 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-ІV.

Листом від 13 серпня 2015 року №9781/06 УПФУ в Солом'янському районі м. Києва повідомило, що відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набув чинності з 01 жовтня 2011 року, для обчислення пенсії за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв. Разом з тим, в наданих позивачем документах є розбіжності між періодом роботи в кооперативі «Трубочист» та періодом оплати в довідці про заробітну плату, а також не вказана адреса місця знаходження первинних документів для проведення перевірки даних. Тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 цього Закону.

28 серпня 2015 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки кооперативу «Трубочист» про заробітну плату від 27 липня 2015 року № 02-07.

На підставі цієї довідки розпорядженням УПФУ в Солом'янському районі м. Києва від 06 січня 2016 року № 823566 проведено перерахунок пенсії позивача і з 01 вересня 2015 року її розмір складав 4273,36 грн.

Отже, до 01 вересня 2015 року виплата пенсії здійснювалась на підставі документів наданих із заявою про призначення пенсії від 15 лютого 2006 року і до цієї дати відповідач не мав правових підстав для перерахунку пенсії позивача.

За таких обставин, суди дійшли висновку, що, перерахувавши ОСОБА_1 пенсію з моменту надання останнім до пенсійного органу необхідних для такого перерахунку документів, УПФУ в Солом'янському районі м. Києва діяло правомірно та у спосіб передбачений законом.

Відповідно до положень статті 46 Закону № 1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Зміст наведеної норми дає підстави дає підстави для висновку, що ця норма Закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини. Тому суди дійшли висновку, що доводи позивача про необізнаність в галузі права, у зв'язку з чим він лише у серпні 2015 року дізнався про можливість здійснення перерахунку пенсії, не є підставою для застосування положень статті 46 Закону № 1058-ІV.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук