Справа № 823/14/17
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/14/17 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Ключкович В.Ю., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного територіальне управління юстиції у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_3 до Головного територіальне управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним та скасування припису,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Головного територіальне управління юстиції у Черкаській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати припис, винесений Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області про недопущення повторних порушень від 30.12.2016 №12 за результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1407 від 16.07.2013.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвалене рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Від представника апелянта надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

На розгляд справи в апеляційному порядку позивач, будучи належним чином повідомлений не з'явився. Колегія суддів, враховуючи, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для з'ясування всіх обставин, вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності сторін.

В зв'язку з неявкою сторін, на підставі ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області, на підставі скарги гр. ОСОБА_4 від 27.07.2015 б/н та звернення Чигиринської РДА від 22.01.2016 №36/01-01-26, доручення Міністерства юстиції України від 27.08.2015 №208/Г-15806/13.2 та від 11.02.2016 №233/2940-0-32-16/9.5, проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 під час виконання ним повноважень у справі №10/5026/1082/2012 про банкрутство КП "Чигиринське". Результати перевірки оформлені актом позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.12.2016 №25.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 в частині дотримання черговості задоволення вимог із виплати заборгованості по заробітній платі, у зв'язку з чим Головним територіальним управління юстиції у Черкаській області винесено припис від 30.12.2016 №12 про недопущення повторних порушень позивачем у подальшій діяльності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності припису Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про недопущення повторних порушень від 30.12.2016 №12, прийнятого за результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1407 від 16.07.2013.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку обставинам та встановленим в справі фактам, звертає увагу на наступне.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон) встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Статтею 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено права та обов'язки арбітражного керуючого.

Так, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися вимог законодавства;

2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника;

3) аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію;

4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством;

5) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства;

6) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог;

7)у порядку, встановленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

71) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту;

8) надсилати органам Національної поліції чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку;

9) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

Під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення визначено Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 N 1284/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 липня 2013 р. за N 1113/23645.

Пунктом 1.3 вказаного Порядку контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) здійснюють Міністерство юстиції України як державний орган з питань банкрутства та за дорученням Мін'юсту України головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Згідно з п. 2.3 Порядку №1284/5, здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки; складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого; надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Згідно абзацу третього пункту 2.6 Порядку, однією з підстав проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Відповідно до підпункту 2.6.1 Порядку, позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мінюсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

Згідно пп. 2.6.2 Порядку, у разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мінюсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки.

Відповідно до підпункту 2.6.3 Порядку, Мінюст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов'язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку..

Пунктом 2.8 Порядку передбачено, що для проведення перевірки орган контролю надає доручення на проведення перевірки, в якому зазначаються:

- підстава для проведення перевірки;

- вид перевірки;

- склад комісії з перевірки;

- арбітражний керуючий, щодо якого буде здійснюватися захід;

- місце проведення перевірки з урахуванням вимог пункту 3.1 розділу ІІІ цього Порядку;

- предмет перевірки;

- строки проведення перевірки.

Відповідно до пункту 2.13 Порядку, на підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки (додаток 2) та повідомлення про проведення перевірки (додаток 3), які підписуються керівником структурного підрозділу Мінюсту або структурного підрозділу територіального органу з питань банкрутства, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.3, 6.4 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), Арбітражний керуючий має право протягом п'яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень, комісія протягом двох робочих днів з дня підписання Довідки готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - акт перевірки).

Орган контролю зобов'язаний протягом двох робочих днів після завершення строку на надання арбітражним керуючим заперечень щодо Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення і документи та скласти акт перевірки.

У резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються.

Відповідно до пункту 6.7. Порядку контролю у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (далі - розпорядження).

Згідно пункту 6.7.1. Порядку орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.

Відповідно до пункту 6.7. Порядку припис або розпорядження виноситься органом контролю на підставі акта перевірки не пізніше ніж на третій робочий день з дня підписання акта перевірки та надається арбітражному керуючому особисто або надсилається йому рекомендованим листом та електронною поштою.

Згідно п. 6.12. Порядку контролю у приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути неможливо, та зобов'язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень. У разі якщо арбітражним керуючим протягом року не вчинено аналогічних вказаним у приписі порушень, припис вважається виконаним.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 під час виконання ним повноважень у справі №10/5026/1082/2012 про банкрутство КП "Чигиринське" стали: скарга гр. ОСОБА_4 від 27.07.2015 б/н, звернення Чигиринської РДА від 22.01.2016 №36/01-01-26, доручення Міністерства юстиції України від 27.08.2015 №208/Г-15806/13.2 та від 11.02.2016 №233/2940-0-32-16/9.5.

Зі змісту скарги гр. ОСОБА_4 від 27.07.2015 б/н та звернення Чигиринської РДА від 22.01.2016 №36/01-01-26 вбачається, що порушені в них питання стосуються додержання арбітражним керуючим ОСОБА_3 під час виконання ним повноважень у справі про банкрутство КП "Чигиринське", зокрема, щодо дотримання ним черговості задоволення вимог із виплати заборгованості по заробітній платі.

Головним територіальним управління юстиції у Черкаській області в оскаржуваному приписі від 30.12.2016 №12 зазначено про недопущення повторних порушень позивачем у подальшій діяльності аналогічних порушень, а саме ч. 1 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 в частині дотримання черговості задоволення вимог із виплати заборгованості по заробітній платі.

Так, пп. "б" п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (від 14.05.1992 №2343-XII із змінами, останні з яких внесені Законом України від 02.10.2012 №5405-VI/тобто в редакції, чинній до 19.01.2013/) було визначено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею, у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати за три місяці роботи, що передують порушенню справи про банкрутство чи припиненню трудових відносин у разі звільнення працівника до порушення зазначеної справи, грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, право на які виникло протягом двох років, відпрацьованих до порушення справи про банкрутство чи припинення трудових відносин, інших коштів, належних працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов'язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), право на які виникло протягом трьох останніх місяців до порушення справи про банкрутство чи припинення трудових відносин, а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 по справі №10/5026/1082/2012 встановлено порушення позивачем дотримання черговості задоволення вимог із виплати заборгованості по заробітній платі працівникам КП "Чигиринське", у зв'язку з чим вказаним рішенням суду, зокрема, визнано дії ліквідатора банкрута з виплати усієї заборгованості із заробітної плати працівникам боржника у другу чергу такими, що суперечать положенням пп. "б" п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (від 14.05.1992 №2343-XII із змінами, останні з яких внесені Законом України від 02.10.2012 №5405-VI(тобто в редакції, чинній до 19.01.2013); зобов'язано ліквідатора вжити заходів з виправлення порушення, вказаного у цій ухвалі (зокрема, щодо установлення черговості задоволення вимог кожного працівника, щодо повернення коштів у ліквідаційну масу та їх перерозподілу відповідно до вимог закону) і не пізніш як 15.06.2015 подати новий звіт про здійснену ліквідаційну процедуру та ліквідаційний баланс банкрута.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, оскільки ухвалою суду встановлено наявність порушень позивачем дотримання черговості задоволення вимог із виплати заборгованості по заробітній платі працівникам КП «Чигиринське», відповідно висновки відповідача щодо наявності таких порушень підтверджено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність та підтвердження факту виявлених при проведенні перевірки порушення позивачем ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Враховуючи, що вказані у довідці про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 22.12.2016 №25 та в акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.12.2016 за №25, виявлені порушення не могли бути усуненими, то відповідач виніс припис про недопущення повторних порушень від 30.12.2016 №12, яким приписано позивачу у подальшій діяльності не допускати аналогічних порушень

Крім того, виявлені відповідачем порушення не виходять за межі предмета перевірки та стосуються тих питань, які були порушені у вказаній скарзі та зверненні.

Зі смісту оскаржуваного припису вбачається, що останній за формою та змістом відповідає вимогам додатку 7 до Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Зазначене відповідачем в приписі порушення є конкретизованим та сформоване з дотриманням норм законодавства України.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказував, що станом на час винесення відповідачем оскаржуваного припису (30.12.2016) ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містила вказаних приписів про черговість задоволення вимог щодо виплати заборгованості із заробітної плати, натомість черговість задоволення вимог кредиторів зазначений у ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону станом на 30.12.2016, тому відповідачем в оскаржуваному приписі помилково зазначено щодо недопущення повторних порушень позивачем у подальшій діяльності аналогічних порушень - саме ч. 1 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній до 19.01.2013 було визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відповідно до Закону України від 22.11.2011 № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» було викладено у новій редакції, яка набрала чинності 19.01.2013.

В новій редакції Закону черговість задоволення вимог кредиторів визначена положеннями ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

При цьому, Прикінцевими та перехідними положеннями вказаного Закону визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі №10/5026/1082/2012 про банкрутство КП «Чигиринське» порушено ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.07.2012. Постановою господарського суду Черкаської області від 05.12.2012 у справі № 10/5026/1082/2012 КП «Чигиринське» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3

Тобто, дана справа розглядалася господарським судом Черкаської області відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до 19.01.2013.

Відповідно, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог не відповідають обставинам справи, внаслідок чого рішення суду ухвалено не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, яке регулює спірні правовідносини.

Згідно з п. 3 ч. 1.ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо є невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи або, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіальне управління юстиції у Черкаській області задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог у справі за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_3 до Головного територіальне управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним та скасування припису - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя В.Ю.Ключкович

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 15.05.2017.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Ключкович В.Ю.