Справа № 2-а-6630/09/1416
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2011-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2011 р.Справа № 2-а-6630/09/1416

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

за участю представника прокуратури ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління земельних ресурсів у м. Миколаєві про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління земельних ресурсів у м. Миколаєві про зобовязання видати висновок по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд по провулку Молодіжному, 7, погодити його, видати висновок по технічній документації землеустрою та видати акт на право власності на зазначену земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач звернувся із заявою до Управління земельних ресурсів у м. Миколаєві про надання висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по провулку Молодіжному, 7, в м. Миколаєві. 05 серпня 2008 року відповідачем відмовлено ОСОБА_2 у наданні згоди на вилучення земельної ділянки. Підставою для відмови відповідачем зазначено розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2008 року № 610-р «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками», яким зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. На думку позивача, відмова відповідача в наданні згоди на вилучення земельної ділянки є безпідставною та незаконною.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління земельних ресурсів у м. Миколаєві. Зобовязано Управління земельних ресурсів у м. Миколаєві видати висновок по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд по пров. Молодіжному, 7 в м. Миколаєві.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, перший заступник прокурора Миколаївської області в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Судом не прийнято до уваги положення Земельного кодексу України щодо повноважень міських рад самостійно розпоряджатись землями територіальної громади. На думку апелянта, судом помилково зроблено висновок, що наявність рішення міської ради про надання дозволу на складання проекту землеустрою, виділення позивачу земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту землеустрою є безспірною підставою для передачі йому у власність відповідної земельної ділянки. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника прокуратури в підтримку апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що у червні 2008 року ОСОБА_2 звернулась до Миколаївської міської ради із заявою про надання їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва та обслуговування приватного житлового будинку.

Рішенням Миколаївської міської ради від 12 червня 2008 року № 24/29 позивачу надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за рахунок земель ДП «Миколаївське лісове господарство», не наданих у власність чи користування, площею 0,1 га, з метою передачі її у власність, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по пров. Молодіжному, 7.

У серпні 2008 року позивач звернулась до відповідача із заявою про надання висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по провулку Молодіжному, 7, в м. Миколаєві, однак Управлінням земельних ресурсів у м. Миколаєві 05 серпня 2008 року листом за № 1884/751-6/2008 відмовлено у наданні такої згоди. Підставою відмови зазначено розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2008 року № 610-р «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками», яким зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2008 року № 610-р «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками»не може розповсюджуватися на спірні правовідносини, оскільки вказане розпорядження прийнято після вирішення питання про надання позивачу земельної ділянки.

Проте, з висновком суду першої інстанції про зобовязання відповідача видати позитивний висновок по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу погодитися не можна.

Так, відповідно до частин 1 - 3 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції до 16 вересня 2008 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно частинам 6 та 7 ст. 118 Земельного кодексу України (у вказаній вище редакції) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. При цьому відповідна міська рада розглядає заяву громадянина, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

На підставі ч. 9 названої статті Кодексу проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

При цьому згідно п. «б»ч. 1 ст. 12, частинам 10 та 11 ст. 118 Земельного кодексу України, а також п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»прийняття рішення про передачу земельних ділянок у власність громадян віднесено до виключної компетенції відповідного органу місцевого самоврядування.

Як встановлено матеріалами справи, позивач, звертаючись в порядку Земельного кодексу України із заявою про надання згоди на вилучення земельної ділянки та підготовку умов відведення земельної ділянки по провулку Молодіжному, 7, в м. Миколаєві, просила відповідача вирішити саме це питання.

Виходячи з наведених вище положень чинного законодавства, таке звернення позивача зобовязувало орган по земельних ресурсах розглянути проект відведення земельної ділянки та надати відповідний висновок щодо погодження цього проекту або відмови в цьому.

Проте, оцінюючи лист відповідача від 05 серпня 2008 року за № 1884/751-6/2008, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що Управлінням земельних ресурсів у м. Миколаєві фактично не розглянуто питання надання висновку по проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки. При цьому на підставі наведених вище положень чинного законодавства, розгляд та вирішення вказаного питання віднесено до компетенції відповідача, що виключає можливість прийняття рішення по суті цього питання судом, а отже виключає і можливість задоволення вимог позивача по зобовязанню відповідача підготувати та видати саме позитивний висновок по проекту відведення земельної ділянки, а також вчинити інші дії, повязані з видачею позитивного висновку.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд для повного захисту прав та інтересів позивача, про захист яких вона просить, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, зобовязавши Управління земельних ресурсів у м. Миколаєві розглянути заяву ОСОБА_2 про надання висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по провулку Молодіжному, 7.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апелянта щодо безпідставного задоволення судом першої інстанції вимог позивача про зобовязання відповідача видати акт на право власності на земельну ділянку, оскільки, всупереч зазначеному в апеляційній скарзі, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у цій частині.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, постановлене судове рішення відповідно до пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Управління земельних ресурсів у м. Миколаєві розглянути заяву ОСОБА_2 про надання висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по провулку Молодіжному, 7, в м. Миколаєві.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: