Справа № 560/505/17
Суддя: Сидоренко З.С.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №560/505/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2017 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області та просить зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня звернення за призначенням пенсії , а саме з 17.05.2016 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.09.1977 року по 12.07.1979 року він навчався у Березнівському ДПТУ-4 Рівненська фабрика пошиву та ремонту взуття "Ремобувь". Після закінчення навчання він влаштувався на роботу фрезерувальником по 5 розряду в пошивний цех, де працював з 16.07.1979 року по 05.10.1980 року, так як був призваний на службу в армію. 16.10.1982 року був звільнений з армії в запас. З березня 1988 року по листопад 1989 року жив та працював на Таймирському півострові Красноярського краю Росія. На початку листопада, після звільнення з роботи, він повернувся до своїх батьків в с.Зелень Дубровицького району. Він проживав в с.Зелень Дубровицького району з дня народження по грудень 1982 року, з 05.11.1989 року по 11.02.1990 року проживав там же без реєстрації. З 12.02.1990 року по даний час він зареєстрований та постійно проживає в с.Зелень Дубровицького району, яке відноситься до зони гарантованого (добровільного) відселення. Під час аварії на ЧАЕС і з 05.11.1989 року по даний час він проживає в с.Зелень Дубровицького району.

17 травня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку. Однак, у своєму рішенні відповідач відмовив йому у призначенні пенсії посилаючись на те, що документи, які були ним представлені, не дають йому право на отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку. Вважає, що прийнятим рішенням грубо порушені його конституційні права та інтереси, як потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС, тому вказане рішення є протиправним та прийняте з порушенням норм законодавства України, яке передбачає порядок призначення пенсії, у тому числі і потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Відповідач надав суду заперечення на позов, у якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано документів на підтвердження факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на Чорнобильській АЕС по 31.07.1986 р., а тому права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він не має.

Відповідно до вимог ст.183-2 КАС України справа розглядається в порядку скороченого провадження одноособово суддею без проведення судового засідання та виклику сторін.

Стаття 46 Конституції України закріпила, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно зі ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно копії паспорту НОМЕР_1 (а.с.6-8) ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зелень Дубровицького району і є потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 07.06.1993 року, видане Рівненською облдержадміністрацією (а.с.15).

У відповідності до ст.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Згідно статей 15, 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях, а посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" і "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, вставленими цим Законом.

Згідно ст.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 видача посвідчень провадиться зокрема іншим потерпілим обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Пунктом 29 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Із копії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що він зареєстрований у с.Зелень Дубровицького району з 12.02.1990 року. До цього, як вбачається з матеріалів справи, з дня народження по грудень 1982 року, а далі з 05.11.1989 року по 11.02.1990 року проживав у с.Зелень Дубровицького району без реєстрації.

Зазначене підтверджується довідками органу місцевого самоврядування, а саме виконавчого комітету Сварицевицької сільської ради №1373 від 29.08.2016 року та №1371 від 29.08.2016 року (а.с.17, 18).

Будь яких доказів, які б засвідчили факт проживання позивача у інших населених пунктах, відповідачем не надано.

Згідно із записами, наявними у трудовій книжці серії НОМЕР_3 , виданої 17.07.1979 року на ім`я ОСОБА_1 - останній з 01.09.1977 року по 12.07.1979 року навчався в Березнівському ДПТУ-4 Рівненська фабрика пошиву та ремонту взуття "Ремобувь"; з 16.07.1979 року по 05.10.1980 року працював на Рівненській фабриці пошиву та ремонту взуття "Ремобувь" фрезерувальником по 5 розряду в пошивному цеху; 18.10.1980 року призваний на військову службу з якої був звільнений в запас 16.10.1982 року; з 16.12.1982 року по 29.02.1988 року працював на Рівненській фабриці пошиву та ремонту взуття "Ремобувь" затяжчиком 5 розряду на пошивному участку; з 21.03.1988 року по 04.11.1989 року працював обувником 5 розряду Таймирського окрбуткомбінату Крайня північ Росія.

Судом встановлено, що після звільнення з 05.11.1989 року повернувся проживати в с.Зелень Дубровицького району.

Для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, позивач звернувся до Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, проте рішенням останнього від 11.10.2016 року, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки первинними документами не підтверджено факту постійного проживання та факту постійної роботи позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з 05.11.1989 року по 11.02.1990 року, тому призначити пенсію немає підстав (а.с.19).

Відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Потерпілими від Чорнобильської катастрофи є особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Відповідно до абз.7 підпункту «г» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846) із змінами, при призначенні пенсій за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме - зниження пенсійного віку, представляється посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що основною підставою для призначення позивачу пенсії є період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, яка видається органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), а даний спір зводиться до встановлення факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 01.01.1993 року, не менше 3 років.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 17.02.2017 року закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Зарічненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці у визначений термін, а саме з 05.11.1989 року по 11.02.1990 року.

Підставою для закриття провадження по вказаній вище справі послугувало те, що між сторонами фактично існує спір з приводу призначення пільгової пенсії заявнику, як потерпілому від наслідків аварії на ЧАЕС, який належить до публічно-правових спорів і повинен вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року "Про перелік пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", с.Зелень Дубровицького району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Як вбачається із довідки №1373, виданої 29.08.2016 року виконавчим комітетом Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_1 постійно проживав в с. Зелень Дубровицького району Рівненської області з 05.11.1989 року по 11.02.1990 року.

Тобто, довідка є документальним підтвердженням постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з 05.11.1989 року по 11.02.1990 року, і термін проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року становить більше 3 років .

Відповідно до статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 3 відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років категорія 3.

Отже, наявність у позивача посвідчення особи потерпілої від наслідків чорнобильської катастрофи (категорії 3) є достатнім підтвердженням того, що він станом на 01 січня 1993 року протягом не менше 3 років проживав у зоні гарантованого добровільного відселення, а тому відмова відповідача, яка ґрунтується на відсутності документів, які б підтверджували б відомості про постійне місце проживання у відповідній зоні є протиправною.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи. При цьому, такий документ як довідка про період (періоди) проживання (роботи) на забрудненій території, видана органами місцевого самоврядування є лише підставою для визначення в установленому порядку статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи.

(Вказана правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України № К/800/16793/14 від 28.05.2014 року по справі та №К800/29268/15 від 28.07.2015 року).

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (підстави для звільнення від доказування).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши та дослідивши надані докази, враховуючи вищевказані розбіжності у досліджених та проаналізованих матеріалах справи, суд приходить до переконання, що у даному випадку Зарічненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не доведено правомірність відмови у призначенні пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку, як особи потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи (категорії 3), відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Тому суд приходить до висновку, що рішення Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 11.10.2016 року є таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак позов слід задоволити.

На підставі наведеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 14, 55, 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 10, 11, 69, 71, 94, 159-163, 183-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Зобов`язати Зарічненське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Рівненської області призначити призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня звернення за призначенням пенсії , а саме з 17.05.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Зарічненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду З.С. Сидоренко