Справа № 6/868/07/5016
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 р.Справа № 6/868/07/5016

Категорія:8.1.4Головуючий в 1 інстанції: Ткаченко О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Господарського суду Миколаївської області від 04 серпня 2010 року у справі за позовом Регіонального управління Департаменту з питань контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 2700,00 грн., застосованих згідно рішення від 23.07.2007 року № 140270, посилаючись на наступні обставини.

На підставі проведеної перевірки господарської одиниці магазину з кафетерієм «2000»(закусочної), розташованої за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, смт. Ольшанське, вул. Шкільна, 28, та належить відповідачу був складений акт перевірки № 14000778/23-50 від 12.07.2007 року, відповідно до якого встановлено порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»від 19.12.1995 № 481/95-ВР, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії, а також ст. 6 Декрету КМУ від 26.12.1992 року № 18-92 «Про акцизний збір», а саме: роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробником або імпортером таких тютюнових виробів.

За результатами перевірки позивачем згідно п. 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України № 481/95-ВР, затвердженого Постановою КМУ від 02.06.2003 року № 790 та, на підставі абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»від 19.12.1995 № 481/95-ВР, прийнято рішення № 140270 від 23.07.2007 року, яким застосовано фінансові санкції штраф в розмірі 2700,00 грн.

Непогодившись із застосуванням штрафних санкцій, відповідач звернувся до суду з позовом про скасування рішення від 23.07.2007 року № 140270.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 02.04.2008 року у справі № 6/98/08 адміністративний позов ФОП ОСОБА_2 про скасування рішення № 140270 від 23.07.2007 року, яким застосовано фінансові санкції штраф в розмірі 2700,00 грн. було задоволено, рішення від 23.07.2007 року № 140270 про застосування штрафних санкцій в сумі 2700,00 грн. скасовано. Однак Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2009 року наведену постанову господарського суду Миколаївської області від 02.04.2008 року у справі № 6/98/08 скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено ФОП ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог. Тому суд першої інстанції встановив, що підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 04 серпня 2010 року позов Регіонального управління Департаменту з питань контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій задоволено. Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, на користь Державного бюджету штрафні санкції в сумі 2700,00 грн.

Не погодившись з таким рішення ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга на зазначену постанову від 04 серпня 2010 року, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду набирають законної сили з дня проголошення. Згідно п. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, а також всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що станом на день розгляду справи рішення від 23.07.2007 року № 140270 про застосування штрафних санкцій в сумі 2700,00 грн. є таким, що залишено в силі та підлягає виконанню відповідачем.

Згідно ст. 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»суми фінансових санкцій підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»в разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

На день розгляду справи судом першої інстанції заборгованість відповідача залишається непогашеною, тому позов підлягає задоволенню.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Миколаївської області від 04 серпня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 10.10.2011 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький