Справа № 452/1661/16-а
Суддя: Сенечин В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/1661/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 травня 2017 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.,

при секретарі Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Самбірського міської ради Львівської області, третя особа Самбірський міський голова про визнання протиправним і скасування розпорядження та поновлення на роботі і виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пред'явив адміністративний позов до виконавчого комітету Самбірського міської ради Львівської області, третя особа Самбірський міський голова про визнання протиправним і скасування розпорядження та поновлення на роботі і виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди покликаючись на те, що з 3 липня 2002 року працював на посаді начальника юридичного відділу виконавчого комітету Самбірської міської ради.

12 квітня 2016 року та 1 червня 2016 року Самбірським міським головою

ОСОБА_3 були видані розпорядження № 123-к та № 213-к про накладення на нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани за неналежне виконання службових обов'язків, які позивачем оскаржені в судовому порядку.

2 червня цього ж року було видано розпорядження № 113-ос про його звільнення із займаної посади через порушення Присяги посадової особи органів місцевого самоврядування у зв'язку з неодноразовим вчиненням дій, що суперечать інтересам територіальної громади м. Самбора, в тому числі подання заяви про залучення його у якості третьої особи на стороні позивача у адміністративній справі № 452/532/16-а за позовом ОСОБА_4 до Самбірської міської ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності Самбірської міської ради та скасування рішень Самбірської міської ради.

Дане розпорядження позивач вважає незаконним так, як він жодних дисциплінарних проступків не вчиняв, трудової дисципліни не порушував, належно виконував свої посадові обов'язки, дотримувався трудового розпорядку, а сам факт подання заяви про залучення його у якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору взагалі не є і не може бути дисциплінарним проступком, а тим більше не може вважатися порушенням Присяги і слугувати підставою для звільнення, оскільки це є право особи, яке гарантоване Конституцією і законами України. Присягу, зміст якої викладений у ст. 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», він не порушував.

ОСОБА_1 зазначає, що є депутатом Самбірської міської ради, обраним мешканцями м. Самбора і був змушений подати до суду заяву про залучення в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору, оскільки бездіяльність та прийняті рішення Самбірської міської ради порушували його права і інтереси як депутата Самбірської міської ради, та відповідно мешканців м. Самбора, яких він представляє у Самбірській міській раді.

Позивач вказує, що при винесені оспорюваного розпорядження були порушенні норми діючого законодавства, оскільки пропущено місячний строк для накладення дисциплінарного стягнення так, як про подачу його заяви до суду представнику міської ради, який брав участь у судовому засіданні стало відомо 5 квітня 2016 року. Крім того, про звільнення із займаної посади, в порушення ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», попередньо не була письмово повідомлена Самбірська міська рада, депутатом якої він є.

ОСОБА_1 вважає, що в результаті незаконного звільнення йому заподіяна моральна шкода у розмірі 35000 грн., оскільки він переніс значні моральні і душевні страждання пов'язані з пониженням набутої ним суспільної оцінки за час його роботи в органах місцевого самоврядування, чималим позбавленням грошових засобів для його існування та членів його сім'ї, втратою впевненості в завтрашньому дні, що призвело до необхідності прикладання ним додаткових зусиль по організації його життя та його сім'ї, захворювання та стаціонарного лікування з 3 по 11 червня 2016 року в КЗ «Самбірська центральна районна лікарня».

Покликаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просить ухвалити відповідне рішення задовольнити позовні вимоги та стягнути на його користь 12000 грн. документально підтверджених витрат на правову допомогу і судовий збір.

Під час розгляду справи позивач підтримав заявлені вимоги зіславшись на обставини зазначені у позовній заяві та в порядку збільшення позовних вимог додатково просив стягнути 2980 грн. 13 коп. майнової шкоди пов'язаної з витратами на лікування.

Представник відповідача виконавчого комітету Самбірської міської ради ОСОБА_6 не визнав позов покликаючись на обставини зазначені в письмовому запереченні на позов та пояснив, що ОСОБА_1 12 квітня та 1 червня 2016 року притягався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків.

Займаючи посаду начальника юридичного відділу він систематично не виконував своїх посадових обов'язків, зокрема не забезпечував належного представництва інтересів міської ради в судах, що являлось проступком проти інтересів служби, підривало довіру до нього як носія влади принижувало авторитет міської ради та унеможливило подальше перебування на посаді.

Крім того, ОСОБА_1, в обов'язки якого входить відстоювання інтересів міської ради, участь у розгляді справ у судах як її представника подав заяву до Самбірського міськрайонного суду Львівської області про залучення його у якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Самбірської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішень Самбірської міської ради. Такий вчинок міська рада вважає порушенням Присяги посадової особи органів місцевого самоврядування.

Аналогічні пояснення під час судового розгляду дали представники відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_5

Третя особа на стороні відповідача Самбірський міський голова ОСОБА_3 подав письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 10, 11 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 та 2 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ОСОБА_1 3 липня 2002 року був прийнятий на посаду керівника юридичного відділу виконавчого комітету Самбірської міської ради.

Згідно розпорядження Самбірського міського голови ОСОБА_3 від 2 червня

2016 року № 133-ос, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпПУ, ст. 11, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», п.п. 19, 20 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у зв'язку з неодноразовим вчиненням ОСОБА_1 дій, що суперечать інтересам територіальної громади м. Самбора, в тому числі подання заяви про залучення його у якості третьої особи на стороні позивача у адміністративній справі

№ 452/532/16-а за позовом ОСОБА_4 до Самбірської міської ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності Самбірської міської ради та скасування рішень Самбірської міської ради, його звільнено з посади начальника юридичного відділу за порушення Присяги посадової особи органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону.

Згідно ст. 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов'язки».

У правовій позиції Верховного Суду України від 21 травня 2013 року у справі № 21-403а12 вказано, що як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчини діяння, несумісне з посадою.

Із змісту оспорюваного розпорядження вбачається, що підставою його видачі зазначено неодноразові дії позивача всупереч інтересам територіальної громади м. Самбора та подання до суду заяви про залучення у якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Самбірської міської ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності Самбірської міської ради та скасування рішень Самбірської міської ради.

На переконання суду формулювання розпорядження № 133-ос від 2 червня 2016 року щодо неодноразових дій ОСОБА_1, які суперечать інтересам територіальної громади є неконкретним (без вказання коли вчинені такі дії і в чому вони полягають), носить формальний характер, не підтверджує факту порушення Присяги, а відтак не приймається судом до уваги. Твердження представників відповідача про систематичне невиконання ОСОБА_1 посадових обов'язків є голослівними не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Із матеріалів адміністративної справи № 452/532/16-а за позовом ОСОБА_4 до Самбірської міської ради Львівської області про визнання протиправною бездіяльності Самбірської міської ради та скасування рішень Самбірської міської ради від 12 листопада 2015 року № 2 «Про затвердження регламенту Самбірської міської ради», № 3 «Про обрання секретаря Самбірської міської ради», № 4 «Про затвердження переліку постійних комісій ради» № 5 «Про затвердження складу постійних комісій ради», № 6 «Про затвердження голів постійних комісій» (а.с. 6-132) вбачається, що під час розгляду Самбірським міськрайонним судом вказаної справи ОСОБА_1, який є депутатом Самбірської міської ради, 5 квітня

2016 року подав до суду заяву про залучення його до участі в даній справі як третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору у зв'язку з тим, що бездіяльність міської ради при прийняті рішень і самі рішення порушували його права та інтереси як депутата і відповідно мешканців м. Самбора, яких він представляє в міській раді.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 2 ст. 53 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки.

Відповідно до п.1.1 Положення про юридичний відділ Самбірської міської ради (надалі - Положення), юридичний відділ Самбірської міської ради є структурним підрозділом апарату міської ради та її виконавчих органів.

Згідно п.2.12 розділу 2 Положення, юридичний відділ представляє в установленому законодавством порядку інтереси міської ради та її виконавчих органів в судах та інших органах під час розгляду правових питань і спорів.

Положенням передбачено, що роботу юридичного відділу організовує начальник. Начальник відділу призначається на посаду та звільняється з посади розпорядженням міського голови (п. 4.2).

Відповідно до Положення, начальник відділу безпосередньо підпорядкований міському голові; здійснює керівництво відділом, несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань і здійснення ним своїх функцій; забезпечує виконання доручень міського голови та його заступників, керуючого справами виконавчого комітету; представляє інтереси міської ради та її виконавчих органів в судах, а також в інших органах при розгляді правових питань або визначає з цією метою працівника відділу

(п.п. 4.3.1-4.3.4).

Згідно п.2.4 Посадової інструкції начальника юридичного відділу, затвердженої 14 лютого 2011 року Самбірським міським головою вбачається, що начальник юридичного відділу організовує і веде претензійну та позовну роботу; представляє за дорученням міського голови інтереси виконавчого комітету, Самбірської міської ради в загальних та господарських судах усіх рівнів, інших органах під час розгляду правових питань і спорів, дає оцінку претензіям, що пред'явлені Самбірській міській раді.

Судом встановлено, що проекти оспорюваних рішень міської ради попередньо не погоджувались з начальником юридичного відділу ОСОБА_1 та з працівниками цього відділу, вони не були своєчасно оприлюдненні в установленому законом порядку. Представництво інтересів міської ради як відповідача у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 Самбірським міським головою позивачу не доручалось, згідно договору доручення про надання правової допомоги від 2 грудня 2015 року інтереси міської ради у цій справі представляли адвокати адвокатського об'єднання «Лемеха та партнери» і бездіяльність міської ради при прийнятті рішень і прийняті рішення стосовно яких був поданий адміністративний позов торкалися прав та інтересів ОСОБА_1, який брав участь як депутат на сесії Самбірської міської ради 12 листопада 2015 року.

Відповідно до постанови Самбірського міськрайонного суду від 31 травня 2016 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_4 задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Самбірської міської ради Львівської області в частині незабезпечення оприлюднення проектів рішень Самбірської міської ради від 12 листопада 2015 року № 2 «Про затвердження регламенту Самбірської міської ради», № 3 «Про обрання секретаря Самбірської міської ради», № 4 «Про затвердження переліку постійних комісій ради» № 5 «Про затвердження складу постійних комісій ради», № 6 «Про затвердження голів постійних комісій». У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень міської ради - відмовлено.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що подання

ОСОБА_1 5 квітня 2016 року заяви до суду про залучення його в згаданій вище адміністративній справі в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору не свідчить про порушення ним Присяги посадової особи органу місцевого самоврядування та вчинення проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків, і доказів про правомірність оспорюваного розпорядження представниками відповідача не подано.

Крім того, звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, проведено з порушенням ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», без попереднього письмового повідомлення Самбірської міської ради.

Суд відхиляє доводи позивача про порушення відповідачем місячного строку накладення стягнення, оскільки про подання заяви ОСОБА_1 5 квітня 2016 року до суду представнику відповідача стало відомо в судовому засіданні лише 11 травня 2016 року, що вбачається із матеріалів справи.

Так, як звільнення ОСОБА_1 проведено незаконно, то розпорядження Самбірського міського голови № 113-ос від 2 червня 2016 року слід визнати протиправним та скасувати, поновивши позивача на попередній роботі.

Частиною 2 ст. 235 КЗпПУ передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один рік.

Визначаючи розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу суд керується постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

Із довідки відповідача № 121 про розмір заробітної плати ОСОБА_1 вбачається, що його заробіток за квітень, травень 2016 року становить 4882 грн. 15 коп. за двадцять сім відпрацьованих днів. Середній заробіток за один день становить 180 грн. 82 коп. Середній заробіток за один місяць становить 3616 грн. 41 коп.

Оскільки ОСОБА_1 знаходився у вимушеному прогулі 230 днів, то, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю у розмірі 27502 грн. 71 коп., стягненню підлягає

(180 грн. 82 коп. х 230) - 27502 грн. 71 коп. = 14085 грн. 97 коп., з яких необхідно відрахувати податки та інші обов'язкові платежі і збори.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 237-1 КЗпПУ передбачено, що відшкодування власником або повноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати моральних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачем доведено, що у результаті звільнення з роботи він зазнав моральних страждань пов'язаних із пониженням його репутації та суспільної думки, позбавленням певних грошових коштів для проживання сім'ї, необхідністю вимушених змін у подальших життєвих стосунках, потребою звернення до суду для відновлення порушених прав.

З урахуванням вказаних обставин та вимог розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі

35000 грн. необхідно задовольнити частково, і на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Суд вважає, що факт заподіяння позивачу душевних страждань пов'язаних із захворюванням внаслідок звільнення та перебування на лікуванні є недоведеним так, як доказів про те, що захворювання та лікування мали місце внаслідок припинення трудового договору не надано.

Оскільки стаціонарне лікування позивача в КЗ «Самбірська центральна районна лікарня» з 3 червня 2016 року по 11 червня 2016 року не пов'язано з його звільненням з роботи, то позовні вимоги про відшкодування 2980 грн. 13 коп. майнової шкоди як витрат на придбання медичних препаратів - задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. ст. 90, 94 КАС України та ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах.

Із договору про надання правових послуг, квитанцій про оплату за такі послуги, акту розрахунку наданих правових послуг (а.с. 20-25), копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю вбачається, що позивач 21 червня 2016 року уклав угоду із адвокатом ОСОБА_8, який надавав правову допомогу поза судовим засіданням, яка полягала у вивченні матеріалів, посадових інструкцій, положень Самбірської міської ради, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», аналізу судової практики щодо звільнення державних службовців, консультаціях з трудового законодавства та підготовленням документів для реєстрації у державній службі зайнятості, готування позову. Згідно документально підтверджених та розрахованих витрат, доведених в судовому засіданні, адвокатом затрачено сумарно 30 годин для надання правової допомоги, вартість якої становить 12000 грн. сплаченої позивачем.

Так, як витрати на правову допомогу не перевищують 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2016 року становив 1450 грн., за годину участі адвоката в наданні правової допомоги, то понесені витрати підлягають до стягнення на користь позивача.

Крім того на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений ним судовий збір 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 162, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Самбірського міського голови від 2 червня 2016 року № 113-ос «Про звільнення ОСОБА_1».

Поновити ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді начальника юридичного відділу виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області.

Стягнути з виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 14085 грн. 97 коп. з відрахуванням податків та інших обов'язкових платежів і зборів та моральну шкоду в розмірі 3000 грн., судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити за недоведеністю.

Постанову в частині поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за один місяць в сумі 3616 грн. 41 коп. допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя