Справа № 295/1937/17
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/1937/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі Білінській Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому зазначив, що 17.01.2017 року інспектором роти УПП у м. Києві ОСОБА_2 винесено постанову щодо порушення позивачем п. 2.9. «д» ПДР та скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно зі змістом постанови 17.01.2017 року о 11 год. 25 хв. на а/д М06 Київ-Чоп 65 км позивач, керуючи транспортним засобом, користувався засобами мобільного звязку, а саме розмовляв по телефону, тримаючи його в руці. Натомість ОСОБА_1 стверджує у позові, що не вчиняв даного порушення, жодних розмов ні з ким не здійснював та в якості доказу посилається на роздруківку із системи «Мій Київстар», з якої вбачається, що його телефон в зазначений у постанові час не був активним. Вважає постанову незаконною, оскільки інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, порушив процедуру розгляду справи. З огляду на викладене у позові просить суд постанову серії АР за №840841 від 17 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2017 року інспектором роти 15 батальйону №2 УПП у м. Києві ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову серії АР №840841, згідно зі змістом якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України та застосоване до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

За змістом оскаржуваної постанови підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало користування останнім засобами звязку під час керування транспортним засобом, а саме розмова по мобільному телефону, який позивач тримав у руках, що є порушенням п. 2.9 «д» ПДР.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша ст. 44, ст. 44-1, ч. 2 ст. 106-1, ч. 1, 2, 3, 4 і 6 ст. 109, ст. 110, ч. 3 ст. 114, ч. 1 ст. 115, ст. 116-2, ч. 2 ст. 117, ч. 1,ч 2 ст. 119, ч. ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122 КУпАП тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127,ст. ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП України.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема й ч. 2 ст. 122 КУпАП України, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи відповідачем не надано суду переконливих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Таким чином відповідачем не представлено суду беззаперечних доказів на підтвердження того, що позивачем дійсно були порушені Правила дорожнього руху, а саме п. 2.9 «д» ПДР України, та, відповідно, в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч.2 ст. 122 КУпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 222, 245, 251, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 6-12, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АР №840841 від 17.01.2017 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня у судовому засіданні під час проголошення з моменту отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Кузнєцов