Справа № 2-а-316/09/1507
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-316/09/1507

Категорія:10.3Головуючий в 1 інстанції: Шевера В.Д.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 11 червня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року позивач звернувся до суду з зазначеними позовними вимогами.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 11 червня 2009 року адміністративний позов було задоволено.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати за рахунок Державного бюджету України на користь позивача суми недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2008 рік в розмірі 2095 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АА № 204343.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного.

Порядок виплати щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій, її розмір встановлено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. У 2008 році розмір цієї допомоги в значно меншому розмірі встановлювався Законом України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України" і розпорядники бюджетних коштів її виплачували в межах бюджетних видатків на відповідний рік.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права та свободи гарантуються та не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Також відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни та членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України не можуть бути скасовані без їх рівноцінної зміни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. визнано неконституційними окремі положення Закону України " Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України ", а саме: ст.67 розділу І, п.п. 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 п. 19, п.п. 20-22, 24-34, підпункти 1-6, 8-12 пункту 35, п.п. 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та п. 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України " Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України".

Таким чином судом першої інстанції було зроблено висновок, що статті Законів України "Про Державний бюджет України" на відповідні роки є такими, що обмежують права та пільги ветеранів війни, а тому не можуть застосовуватися, так як вони суперечать Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод при прийнятті нових законів.

Проте з такими висновками колегія суддів погодитися не може з таких підстав.

За змістом статті 12 Закону №3551, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Частиною першою статті 17 Закону № 3551 встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а частиною першою статті 17-1 ( стаття доповнена Законом України від 19 червня 2003 року № 968-ІУ, який набув чинності 12 липня 2003 року) визначено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Пунктом 20 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України" внесено зміни до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якими встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України про Державний бюджет України.

Постанова КМУ № 183 від 12 березня 2008 року "Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про захист нацистських переслідувань" встановлює, що у 2008 році виплата щорічної грошової допомоги здійснюється: учасникам бойових дій у розмірі 310 грн.

Згідно з ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Таким чином дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмірах, встановлених законами України про державний бюджет України на відповідний рік, не можна визнати неправомірними, оскільки норми вказаних законів мають пріоритет над нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію.

На момент виникнення спірних відносин, а саме на дату нарахування і виплати позивачу органами праці та соціального захисту населення відповідних коштів, положення законів України про Державний бюджет України на відповідний рік були діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

І оскільки позивачу виплачена разова грошова допомога у розмірі, визначеному Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України», а відтак підстав для задоволення позову не було.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, прийшов до помилкового висновку, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись п.3 ч.1 ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.3 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2008 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян