Справа № 804/4298/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22 серпня 2016 р.Справа №804/4298/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Степаненко В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 позовом до Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу,-
8 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 , у якому з урахування уточнень від 09.08.2016 року просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора ОСОБА_1 » від 15.06.2016 року №360;
- зобов`язати Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 поновити позивача у військовому званні «майор»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 від 01.07.2016 року №98 о/с «По особовому складу», яким було припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 поновити позивача у Збройних силах України на посаді начальника речової служби тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Ухвалою від 14.07.2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у попередньому судовому засіданні.
16 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотання про забезпечення адміністративного позову, у якому заявник просить зупинити дію наказу Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 від 01.07.2016 року №98 о/с «По особовому складу», яким було припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас ОСОБА_1 .
Матеріали клопотання про забезпечення адміністративного позову у справі №804/4298/16 у заявку з перебуванням судді Степаненко В. В. на лікарняному передано головуючому судді 22 серпня 2016 року.
Відповідно до частини 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на те, що відповідач оскаржуваними наказами прийняв протиправно рішення про звільнення позивача з військової служби у час його перебування на лікарняному, у зв`язку з чим позивача позбавлено засобів існування.
Проте суд критично оцінює викладені доводи позивача, оскільки характер заявленої вимоги про забезпечення адміністративного позову свідчить про бажання позивача спрямувати суд ухвалити рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Згідно частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.
Вищевикладена позиція Вищого адміністративного суду України кореспондується з частиною 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу якої, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.
Згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Також, згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» судам слід мати на увазі, що забезпечення адміністративного позову у спосіб не передбачений Законом є неприпустимим, оскільки це є вихід за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поряд із цим, суд зазначає, що відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.
А як вбачається з клопотання, позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову, які фактично призведуть до неможливості його звільнення, що буде суперечити вимогам вищевказаної постанови.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів та доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Заявленими способами забезпечення позову позивач фактично до вирішення спору по суті намагається отримати висновок суду щодо протиправності дій Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 при прийнятті наказів від 15.06.2016 року №360 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора ОСОБА_1 » та від 01.07.2016 року №98 о/с «По особовому складу», яким було припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, обґрунтовуючи заявлене клопотання, не мають ознак очевидності та підлягають доведенню у судовому засіданні під час розгляду справи по суті, а тому підстави для застосування заходів забезпечення адміністративного позову з мотивів та у спосіб, які наведені позивачем у клопотанні, відсутні, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.
Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,-
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 позовом до Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко