Справа № 554/1776/17
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.04.2017 Справа № 554/1776/17
Справа № 554/1776/17
Провадження № 2-а/554/227/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 квітня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А.Г.

при секретарі Гречка Є.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа - Головне управління Національної поліції у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( далі - Управління) про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закону). Коституцією України та цим Законом йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У серпні 2016 року він звернувся до Управління з заявою про перерахунок пенсії.

Листом Управління № 368/Б-03 від 7 вересня 2016 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку, оскільки Кабінетом Міністрів України з 1 січня 2008 року не приймалося рішення про зміну грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

В зв'язку з відмовою у проведенні йому перерахунку пенсії він звернувся з позовом до суду, в якому просив зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 7 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено повністю.

Відповідачем по справі вказану постанову було оскаржено в апеляційному порядку і постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року постанову Октябрського районного суду м. Полтави було скасовано з прийняттям нового рішення, яким позовні вимоги було задоволено частково, а саме зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву Позивача від 30 серпня 2016 року, як заяву про проведення перерахунку пенсії.

На виконання вказаної постанови апеляційного суду відповідачем прийнято розпорядження № 10 від 17 лютого 2017 року, яким в проведенні перерахунку пенсії позивачу було відмовлено.

Вважаючи вказане рішення незаконним, а своє право порушеним, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по неперерахуванню пенсії, зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник Відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не явився, подавши до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Стаття 63 Закону (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) передбачала, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

На час розгляду справи редакція статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має наступну редакцію:

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок. доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до пунктів 23, 24 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. При цьому пенсіонери звертаються до органів, що призначають пенсії з відповідними заявами та в разі необхідності подають документи, які дають право на підвищення пенсії.

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1; схему посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання в розмірах згідно з додатком 2; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10, тобто, відбулись зміни, які є підставою для перерахунку пенсії та зобов'язують органи, на які покладено проведення перерахунку здійснити його.

Постановою Кабінету Міністрів України № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», які також є підставами для перерахунку пенсії особам, які мають на це право.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після частини другої доповнено новою частиною такого змісту:

«Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Відповідно до абзацу другого розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року N 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Як зазначено в статті 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються також в порядку та на умовах. визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд зазначає, що в розумінні вказаних вимог Позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року N 988.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в поданих ним запереченнях проти позову не спростував правомірності вимог позивача, а також тверджень останнього про протиправність його бездіяльності в питаннях, що стосуються обов'язку проведення перерахунку пенсії.

Зокрема, заперечуючи проти задоволення позову представник відповідача наголошує, що після набрання чинності Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VШ «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (29 грудня 2015 року) Кабінетом Міністрів України рішення про зміну хоча б одного виду грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців не приймалося, довідки про нове грошове забезпечення від уповноважених органів до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не надходили, в зв'язку з чим Головне управління не має законних підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу без довідки уповноваженого органу про грошове забезпечення, визначене у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України.

Розцінюючи вказане твердження представника відповідача як надумане, суд констатує, що ним спотворюються положення як вищезазначеного Закону, так і постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року N 988, якою було встановлено розмір грошового забезпечення поліцейських Національної поліції України і дія якого поширюється, в тому числі, і на колишніх працівників міліції, про що зазначено в абзаці другому розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року N 900-VIII), посилання на який зроблено вище.

Надуманим суд розцінює і твердження представника відповідача про те, що оскільки довідки про нове грошове забезпечення від уповноважених органів до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не надходило, то Управління не має законних підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України.

Констатуючи факт надуманості такого твердження, суд наголошує, що Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, чітко регламентовано обов'язки Міністерства внутрішніх Справ, Пенсійного Фонду України, Головних управлінь пенсійного фонду України регіонального рівня і регіональних органів правоохоронних органів по перерахунку пенсії та не встановлено заборони або будь-яких обмежень для направлення відповідних списків та проведення перерахунку пенсії без відповідної довідки.

Суд зазначає, що вказаним Порядком дійсно передбачено, що Пенсійний фонд України отримує вказану інформацію в 5-денний строк від силових органів. Однак, якщо органом державної влади вищого рівня прийнято рішення про збільшення відповідних виплат і Головному управлінню пенсійного фонду вже відомо про таке рішення, то воно за зверненням пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, повинно діяти згідно з Порядком, надіславши відповідний список для отримання відповідної довідки.

Такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484/а13, вказавши, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду.

Не погоджується суд також і з твердженням відповідача про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», яка набрала чинності 2 грудня 2015 року, не може бути підставою для перерахунку пенсії колишнім працівникам територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, так як Закон України «Про Національну поліцію» набрав чинності 7 листопада 2015 року, тобто раніше.

Алогічність цього твердження є очевидною, оскільки Постанову прийнято на виконання вимог цього Закону, про що в ній зазначено, а тому питання про зворотну дію нормативно-правового акту в часі не може поставати.

При цьому суд враховує також і те, що питання призначення та перерахунку пенсії регулюється не вказаним вище Законом, а іншим, а саме Законом України № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», який набув чинності 23 грудня 2015 року, тобто після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988. Зважаючи на помилкове тлумачення представником відповідача зворотної дії нормативно-правового акту в часі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Загальновідомим є той факт, що зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це дія нового нормативно-правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

На день набрання чинності Законом № 900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті.

При цьому суд враховує, що Конституційний Суд України в Рішенні від 6 липня 1999 року N 8-рп/99) у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Згідно п. 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 вищезазначеного Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Із змісту наведених норм слідує, що інформацію про зміни у грошовому утриманні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для здійснення перерахунку пенсії Позивачу зобов'язане надіслати Міністерство внутрішніх справ України. Це з безперечністю, на думку суду, слідує із змісту частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з наступними змінами, згідно з якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Враховуючи, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, то суд вважає, що таке збільшення є підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Та обставина, що постанова Кабінету Міністрів України № 988 за датою передувала даті внесення змін до ст. 63 Закону № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», правового значення не має.

Оцінюючі дії відповідача при відмові у здійсненні перерахунку пенсії позивачу, суд зазначає, що Управління, приймаючи Розпорядження № 10 від 17 лютого 2017 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії, допустило як невиконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду, яким його було зобов'язано розглянути заяву останнього як заяву про проведення перерахунку пенсії, так і вимог статей 49 та 63 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до яких підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі №21-484а13.

Оскільки ніяким законом не передбачено прийняття розпорядження чи іншого документу з цього питання, то суд розцінює Розпорядження № 10 від 17 лютого 2017 року, яким відповідачем відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії (а. с. 29-30) як прийняте ним рішення відповідно до покладених на нього законом обов'язків і повноважень.

Відповідно до преамбули закону № 2262-ХІІ держава гарантує перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинною на час спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону № 2262-ХІІ зазначений Закон спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

На думку суду, позиція відповідачів по даній справі не відповідає наведеному принципу єдності умов пенсійного забезпечення військовослужбовців, оскільки, позивач по справі відповідачем поставлений у нерівні умови у порівнянні з особами, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», хоча самим Законом його дію в частині пенсійного забезпечення поширено і на колишніх працівників міліції.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції ратифіковані Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Протоколи № 12 та № 14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифіковані Законом України «Про ратифікацію Протоколів № 12 та № 14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 9 лютого 2006 року № 3435-ІV.

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

30 березня 2006 року набрав чинності Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (№ 3477-IV).

Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Застосування в Україні Конвенції та практики Суду врегульовано главою 4 Закону № 3477-IV. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону № 347 7-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини в категорії справ, яка розглядається, суд повинен керуватись принципом юридичної визначеності та відповідальності держави.

Як свідчить позиція Європейського суду у справі Yvоnne van Duym v. Home Office (Case 41/74 van Duym v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть, якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України (концепція схвалена у вступній частині, ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ), держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону № 3477-ІV Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади забезпечують систематичний контроль за додержанням у рамках відомчого підпорядкування адміністративної практики, що відповідає Конвенції та практиці Суду, що ГУ ПФУ не забезпечено.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, визначається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Стаття 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Нормою статті 46 Конституції України гарантовано право особи на соціальний захист, що включає і право на забезпечення громадян у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та законні, заперечення представника відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, а дії відповідача вчинені не відповідно до наданих йому повноважень, а всупереч цьому.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до вимог законодавства, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. В цілях повного захисту прав позивача суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача також здійснити виплату пенсію.

Суд вважає за необхідне встановити також відповідно до статті 267 КАС України судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступив стороною у справі, або якщо стороною у справі виступила його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при подачі до суду адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь сплачену суму судового збору.

Керуючись статтями 6, 10, 11, 12, 14, 70, 71, 94, 99, 159-163, 267 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 грн.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 24 квітня 2017 року.

Суддя А. Г. Савченко