Справа № 215/590/17
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/590/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Науменко Я.О.,

за участю: секретаря - Конопліної С.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Дудар Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2017 року позивач звернувся з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснив, що він, із 15.08.2016 р. перебуває на обліку в Криворізькому північному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком по Списку №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 24-28,40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, його загальний стаж роботи складає 32 роки 8 місяців 11 днів, який зараховано по 31.07.2016 р., в тому числі стаж за Списком №1 складає 14 років 7 місяців 9 днів. Проте до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 необґрунтовано не зараховано період його роботи із 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України в м. Торез Донецької області.

При цьому він направив відповідачу заяву про зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 період його роботи із 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні м. Торез Донецької області разом із документами, що підтверджують його стаж роботи та заробітну плату.

Однак, Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області листом №В-29/03 від 23.09.2016 р. відмовило позивачу у зарахуванні до пільгового стажу роботи за Списком №1 період його роботи з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні м. Торез Донецької області у зв'язку з відсутністю пільгової довідки та даних бази Державного реєстру застрахованих осіб за період роботи у 6-му ВГРЗ.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу роботи із 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні м. Торез Донецької області є протиправними, а тому просить суд визнати зазначені дії відповідача незаконними, зобов'язати Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи - з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні м. Торез Донецької області та перерахувати розмір його пенсії починаючи з 15.08.2016 р.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що оспорювані позивачем дії Криворізького північного об'єднаного УПФУ в Дніпропетровській області є правомірними, оскільки останнє діяло лише в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України; а у зв'язку з тим, що позивачем через відсутність відповідних записів у трудовій книжці не надано уточнюючої довідки про особливий характер роботи та умови праці, результатів атестації робочих місць, тому спірний стаж роботи позивача було зараховано до його загального стажу.

При цьому, у письмових запереченнях відповідач зазначив, що позивачем до органу ПФУ не було надано документів на підтвердження особливого характеру робіт у період із 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України в м. Торез Донецької області, тому зазначений стаж роботи було зараховано до загального стажу роботи позивача та призначено останньому пенсію з 31.08.2016 р. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що документи, додані позивачем до позовної заяви, не засвідчені в установленому законом порядку. Довідки про заробітну плату за період із 01.08.1991 по 31.08.1996 р. та з 01.09.1996 р. по 31.12.2001 р. видані підприємством, що непідконтрольне українській владі, тому вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду, відповідно до постанови КМУ від 07.11.2014 року. Також відповідачем було направлено запит до УПФУ в м. Димитрові Донецької області щодо витребування довідки про підтвердження пільгового стажу позивача у спірний період. Листом №4770/10 від 23.05.2016 р. УПФУ в м. Димитрові Донецької області повідомило про неможливість надати запитувану довідку в зв'язку з тим, що фінансово-господарську діяльність 6-го воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України в м. Торез Донецької області припинено через його фактичне розташування на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання дій відповідача щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу роботи із 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні м. Торез Донецької області протиправними та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи - з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України в м. Торез Донецької області і перерахувати розмір його пенсії починаючи з 15.08.2016 р.

З'ясувавши обставини в справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольни ти з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) перебуває з 15.08.2016 р. на обліку в Криворізькому північному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - орган ПФУ) та отримує пенсію за віком по списку №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.ст.24-28,40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За даними органу ПФУ загальний стаж роботи позивача складає 32 роки 8 місяців 11 днів (стаж зараховано по 31.07.2016 р., в тому числі стаж за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджений Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 р. - 14 років 7 місяців 9 днів).

Позивач зазначає, що до його пільгового стажу необґрунтовано не зараховано період роботи із 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України в м. Торез Донецької області (далі - 6 ВГРЗ).

Листом №В-29/03 від 23.09.2016 р. орган ПФУ відмовив позивачу в зарахуванні пільгового стажу роботи з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6 ВГРЗ з тих мотивів, що вищезазначений період праці пільгового характеру не підтверджено додатковими уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступниками, виданих відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ №673 від 12.08.1993 р. (зі змінами), на підставі первинних документів за час виконання роботи. У разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (а.с.32-33).

УПФУ в м. Димитрові Донецької області листом №4770/00 від 23.05.2016 р. повідомило про те, що витребувати довідку про підтвердження пільгового стажу роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період роботи у 6 ВГРЗ немає можливості через те, що фінансово-господарську діяльність 6 ВГРЗ припинено у зв'язку з їх фактичним розташуванням на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.55).

З огляду на те, що позивачем не подано уточнюючої довідки та відсутність у даних бази Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування роботи позивача у 6 ВГРЗ в період з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. органом ПФУ відмовлено у зарахуванні зазначеного періоду роботи до пільгового стажу.

Позивачем на підтвердження спірного стажу подано суду копію трудової книжки НОМЕР_1, в якій у записах:

- №14 зазначено, що 01.08.1991 р. прийнятий на службу в 6 воєнізований гірничорятувальний загін на посаду командира відділення (наказ №61-к від 01.08.1991 р.);

- №15 зазначено, що 27.05.1992 р. призначений на посаду командира взводу (наказ №67-л від 27.05.1992 р.);

- №16 зазначено, що 20.06.1996 р. призначений на посаду помічника командира загону (наказ №34-к від 20.06.1996 р.);

- №17 зазначено, що 10.10.1996 р. переведений на посаду командира взводу (наказ №62-к від 10.10.1996 р.);

- у №18 зазначено, що 10.12.2001 р. звільнений по переводу в Криворізький воєнізований гірничорятувальний загін МНС України згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ №72-к від 10.12.2001 р.).

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належною посадовою особою, засвідчені підписом командира 6 ВГРЗ Андрющенко А.В. та скріплені печаткою. (а.с. 8-14).

Трудова книжка, відповідно до положень ст.48 КЗпП України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Крім того, до позовної заяви позивачем подані копії: особової картки з 6 ВГРЗ (а.с.19-20), наказу №61-к від 1.08.91 р. про зарахування на службу до 6 ВГРЗ на посаду командира взводу (а.с.21), наказу №67-л від 27.05.92 р. про затвердження на посаді командиру взводу (а.с.22), наказу №53-к від 22.07.92 р. про затвердження особовому складу 6 ВГРЗ посадових окладів та тарифних ставок (а.с.23-24), наказу №19-л від 09.03.93 р. про переведення на посаду командира оперативного взводу (а.с.25), наказу №98-л від 5.08.93 р. про переведення на посаду командира І взводу (а.с.26), наказу №28-л від 14.03.1995 про результати атестації робочих місць (а.с.27), наказу №34-к від 20.06.96 р. про призначення помічником командира по І взводу (а.с.28), наказу №62-к від 10.10.96 р. про переведення на посаду командира І взводу (а.с.29), наказу №49 від 14.03.2000 р. про результати атестації робочих місць (а.с.30), наказу №72-к від 10.12.01 р. про звільнення за переведенням у Криворізький ВГРЗ ГВСС МНС України (а.с.31).

Відомості, що зазначені у наказах, наданих позивачем суду, узгоджуються з даними, що містяться у трудовій книжці, в якій, зокрема, зазначено про те, що позивач працював із 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6 ВГРЗ.

Отже, підтвердженням (доказом) того, що позивач, у вищезазначений період (який йому не зарахований до пільгового стажу), працював на командних посадах у 6 ВГРЗ - є запис в його трудові книжці, що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 січня 1991 року № 10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення» та Постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та від 16.01.2003 року № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" передбачено, що до відповідних професій віднесено посади керівника та фахівців (командний склад) аварійно-рятувальних частин (станцій).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (надалі - Порядок № 637).

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Разом з тим, суд враховує, що позивач на час звернення до органу ПФУ та в дійсний час не має можливості надати на адресу відповідача належну уточнюючу довідку, що вимагається відповідачем, за незалежних від волі позивача причин. Так, 6 ВГРЗ розташований у м. Торез на території Донецької області, а відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Торез віднесено до переліку населених пунктів, на території який органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що не заперечується і представником відповідача.

Крім того, листом 29.04.2016 р. Центральний штаб Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості Міністерства енергетики та вугільної промисловості України повідомило, що фактичне переміщення 6 ВГРЗ не здійснив (не перемістився особовий склад, не перевезено обладнання, документація тощо), хоча ним здійснено реєстрацію нового місцезнаходження за адресою: м. Димитрів, пров. Робочий, 1. Наказом Міненерговугілля №639 від 08.10.2015 р. «Про затвердження Тимчасової структури ДВГРС» визначено, що фінансово-господарську діяльність 6 ВГРЗ тимчасово припинено у зв'язку з їх фактичним розташуванням на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження (а.с.56-57).

Тобто, отримання позивачем відповідної довідки в будь-який спосіб від вказаної установи неможливо.

Але надання такої довідки на вимогу відповідача, по-перше: не є обґрунтованим з тих підстав, що така вимога була б обґрунтованою в розумінні п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них» тільки у випадках відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, а по-друге: в даному випадку всі відповідні записи, які підтверджують пільговий стаж позивача, наявні у трудовій книжці позивача.

Таким чином, аналізуючи наведені положення законодавства, суд зазначає, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи, що стало підставою для відмови позивачу зарахуванні спірного стажу роботи до пільгового, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Приймаючи такий висновок, суд враховує також думку Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ за № К/800/40969/13 від 13 березня 2014 року та №К/800/27262/13 від 19 червня 2014 року зазначив, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч.3 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: … 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); … 5) добросовісно; 6) розсудливо; … 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія)…».

Оцінюючи ситуацію, в якій опинився позивач, суд приходить до висновку, що рішення відповідача, який відмов у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р., у зв'язку з тим, що позивач не надав уточнюючі довідку підприємства, було прийнято з порушенням принципів, визначених у пунктах 3, 5, 6, 8 ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих праві свобод.

Так, положеннями Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» формами дискримінаціє є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск (ст. 5).

Відповідно до ст.1 цього Закону непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Саме в такій особливій ситуації опинився позивач, який підтвердив свій пільговий трудовий стаж у спірний період записами в трудовій книжці. При цьому слід враховувати, що позивач не має можливості надати уточнюючу довідку про пільговий стаж роботи у 6 ВГРЗ, оскільки архіви установи залишилися на тимчасово окупованій території. До цього ж фінансово-господарську діяльність 6 ВГРЗ тимчасово припинено.

Таким чином, такі вимоги, які є цілком виправданими в звичайній ситуації, оскільки формально вони базуються на положеннях п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 р., та мають на меті підтвердження тривалості роботи на посадах і роботах, указаних в трудовій книжці - становлять дискримінаційне поводження по відношенню до особи, яка навіть теоретично не може надати такі документи, а отже, за такого підходу автоматично позбавляється права на пенсійне забезпечення, передбаченого ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахування вищевикладеного, суд вважає, що дії відповідача, які в звичайних умовах можуть бути цілком обґрунтованими, в особливій ситуації заявника є проявом непрямої дискримінації.

А так, враховуючи наведені правові норми, суд зазначає, що дії відповідача щодо вимагання від позивача уточнюючої довідки для призначення йому пенсії є порушенням конституційних прав позивача, тому що це призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача, які закріплені Основним Законом України.

При цьому, позивач надав достатньо доказів, згідно з вимогами законодавства, які підтверджують його період роботи у 6 ВГРЗ із 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. для зарахування до пільгового стажу.

Посилання відповідача на те, що копії наказів, наданих позивачем вважаються недійсними, оскільки не засвідчені в установленому законом порядку, суд вважає такими, що не спростовують наявність у позивача стажу, підтвердженого записами в трудовій книжці.

До того ж, суд вважає безпідставними висновки відповідача про не включення періоду роботи позивача з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6 ВГРЗ року до пільгового через відсутність в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування інформації про нарахування заробітної плати, оскільки згідно розрахунку стажу проведеного органом ПФУ, зазначений період було включено до загального стажу позивача. Таким чином, відповідачем не подано належного обґрунтування не включення періоду роботи позивача з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6 ВГРЗ до пільгового стажу, за наявності факту включення цього періоду до загального стажу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними у судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-14, 69-71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо не зарахування пільгового стажу роботи ОСОБА_1 з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні м. Тореза Донецької області за Списком № 1.

Зобов'язати Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 01.08.1991 р. по 10.12.2001 р. у 6-му воєнізованому гірничорятувальному загоні м. Тореза Донецької області та здійснити перерахунок призначеної пільгової пенсії ОСОБА_1 з урахуванням даного стажу з дати призначення пенсії - 15.08.2016 р..

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: