Справа № 816/1942/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1942/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області
до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус"
про стягнення коштів
В С Т А Н О В И В:

27.10.2016 Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" про стягнення коштів за податковим боргом з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 559881,46 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем зберігається відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Статус" у встановленому законодавством порядку зареєстроване як юридична особа, (а.с. 12-17).

За даними контролюючого органа відповідач має податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 559881,46 грн.

Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств виник за наступних підстав.

26.02.2015 відповідачем до ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік № , рядком 23 якої визначено суму авансових внесків, що підлягає щомісячній сплаті упродовж 2015 року (а.с. 21-29).

Матеріалами справи підтверджено, що авансові внески за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року платником не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 123591,00 грн (41197,00 грн х 3).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, визначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 123591,00 грн є узгодженим.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Наявність у відповідача податкового боргу в розмірі 123591,00 грн підтверджується також відомостями облікової картки платника податків, копії якої надана позивачем.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень позивачем винесено податкову вимогу від 15.12.2015 № 8045-23 (а.с. 18), яка вручена відповідачу 23.12.2015 (а.с. 47).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Внаслідок того, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Статус" станом на дату розгляду та вирішення справи податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 123591,00 грн не сплатило, вимоги позивача у цій частині визнаються судом обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Водночас суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в іншій частині, виходячи з наступного.

Як на підставу виникнення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 436290,46 грн. контролюючий орган посилається на подану Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Статус" податкову декларацію з податку на прибуток від 02.10.2015 № 350/26-53-15, якою визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 436290,46 грн.

На неодноразову вимогу суду контролюючим органом не забезпечено надання копії зазначеної податкової декларації.

Судом встановлено та підтверджено листом ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (а.с. 66), що фактично Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Статус" податкова декларація з податку на прибуток від 02.10.2015 № 350/26-53-15 не подавалась, коригування інтегрованої картки платника проведені контролюючим органом на підставі Службової записки від 02.10.2015 № 350/26-53-15 у зв'язку із технічними проблемами, що призвели до виникнення невідповідностей в інтегрованій картці відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, наявність у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 436290,46 грн позивачем не доведена, а тому позовні вимоги про стягнення зазначеної суми задоволенню не підлягають.

Враховуючи вимоги частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 17, 18, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з рахунків Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" () на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 11021000, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України в Полтавській області, МФО 831019, заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 123591 (сто двадцять три тисячі п'ятсот дев'яносто одну) гривню.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна