Справа № 371/369/17
Суддя: Пархоменко В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16.05.2017 Єдиний унікальний № 371/369/17
Провадження №2-а/371/46/17
Миронівський районний суд Київської області
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого -судді Пархоменко В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовомКагарлицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач- Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 17 березня 2017 року на їх адресу надійшла постанова державного виконавця про накладення штрафу від 07 березня 2017 року в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду, відповідно до виконавчого листа № 2-а/1017/2152/12 від 30 листопада 2016 року, за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у Миронівському районі Київської області про визнання дій протиправними.

Вважаючи дану постанову необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням чинного законодавства, позивач просив суд скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 07 березня 2017 року як незаконну, передчасну та необґрунтовану.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 25 квітня 2017 року було замінено позивача у справі, замість управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області залучено до участі у справі в якості позивача ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

У судове засідання сторони не зявилися, про день, час і місце розгляду справи повідомленні належним чином, представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав; представник відповідача надіслав письмові заперечення на позов із клопотанням розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчиши письмові матеріали справи та дослідивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За частиною 3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Судом установлено, що постановою Миронівського районного суду Київської області від 16 травня 2012 року у справі № 2-а/1017/2152/12 УПФУ у Миронівському районі Київської області зобовязано провести перерахунок пенсії з урахуванням раніше виплачених сум та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію як особі, віднесеній до категорії 4, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком з 20 жовтня 2010 року по 22 липня 2011 року. Вказана постанова суду набрала законної сили, Миронівським районним судом Київської області стягувачу видано виконавчий лист для примусового виконання постанови суду.

07 грудня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53071270 щодо примусового виконання виконавчого листа по вказаній вище справі.

Державний виконавець направляв на адресу позивача вимогу про надання інформації щодо виконання рішення суду, 03 березня 2017 року позивач листом повідомив, що постанова Миронівського районного суду Київської області №2-а/1017/2152/12 від 16 травня 2012 року виконана 30 грудня 2016 року в частині нарахування. Доплата в сумі 682,11 грн. буде виплачена при надходженні цільових коштів, що вбачається з розпорядження управління №127698 від 30 грудня 2016 року.

17 березня 2017 року на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця про накладення штрафу у виконавчому провадженні за невиконання рішення суду у справі №2-а/1017/2152/12. Дану постанову позивач оскаржив і вона вважається такою, що не набрала законної сили.

Представник позивача просить суд дану постанову скасувати з тих підстав, що постанова суду про зобов'язання УПФУ у Миронівському районі Київської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 фактично виконана, оскільки такий перерахунок згідно судового рішення їй проведено, а виплату коштів може бути здійснено тільки після надходження цільових бюджетних коштів, УПФУ не є розпорядником бюджетних коштів, а тому вина боржника у тому, що рішення суду по даний час в частині виплати коштів є невиконаним, відсутня, УПФУ у Миронівському районі Київської області на виконання рішення суду здійснено всі можливі дії, передбачені законом та в межах повноважень УПФУ. Таким чином, постанова про накладення штрафу є передчасною і необґрунтованою.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 2 цієї статті визначено перелік документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом статті 1 Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання рішення судів про зобов'язання вчинити певні дії, у тому числі про зобов'язання провести перерахунок та виплатити доплату до пенсії, державним виконавцем організовується в порядку, визначеному статтею 75 вказаного вище Закону.

За приписами ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Статтею 89 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок, що при вирішенні питання про відповідальність за невиконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитись у відсутності об'єктивних причин, що перешкоджають його виконанню.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстровано в Мінюсті України 15.01.2015 року за № 41/26486, управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ (вказане положення було чинним на момент вчинення виконвчих дій).

Відповідно до п. 4 цього Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, викладена в Постановах Верховного Суду України від 24 березня 2015 року (Справа № 21-66а15) та від 20.10.2015 року /Справа № 21-2633а15/, які відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковими до виконання.

Крім того, за положеннями ст.ст. 23, 116 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Таким чином, суд вважає, що у позивача були поважні причини невиконання судового рішення в повному обсязі, а тому постанова про накладення штрафу є передчасною.

Враховуючи вищенаведеного, суд вважає за можливе постанову від 07 березня 2017 року про накладення штрафу на боржника скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови позивач одержав 17 березня 2017 року, позовну заяву подано до суду 21 березня 2017 року.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 23, 116 Бюджетного Кодексу України, ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженим постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстровано в Мінюсті України 15.01.2015 року за № 41/26486, ст.ст.2,17,18,70, 159-163, 181, 185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 07 березня 2017 року про накладення штрафу в сумі 5100 грн. 00 коп. у виконавчому провадженні № 53071270.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Миронівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко