Справа № 2-а-363/11/1522
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-363/11/1522

Категорія:6.3Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В.

за участю секретаря Харченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційні скарги комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 23 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Стратегія»до комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», третя особа ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2010 року ВАТ «Закритий не диверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Стратегія»звернулося до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»про визнання неправомірними дій щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно нежиле приміщення цокольного поверху, загальною площею 503,10 кв.м., що розташоване по вул. Колонтаївська, 9/11 в м. Одесі та скасування її.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач, при реєстрації права власності на нерухоме майно площею 503,10 кв.м. за ОСОБА_1, не перевірив відомості реєстраційної справи по приміщенню по вул. Колонтаївська, 9/11 в м. Одесі, де відображено, що власником частини 219,7 кв.м. цокольного поверху за вказаною адресою є ВАТ «Закритий не диверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Стратегія». Вважає, що КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»порушило встановлений законодавством порядок та процедуру реєстрації прав власності та обмежило право ВАТ «Закритий не диверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Стратегія»на вільне користування та розпорядження належним йому майном.

КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» проти позову заперечило, зазначивши, що скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 219,7 кв.м., які є частиною нежилого приміщення цокольного поверху загальною площею 503,10 кв.м., неможливо, тому що свідоцтво про право власності, на підставі якого було зроблено записи у Державному реєстрі, не скасовано та по теперішній час є чинним. Позов вважає безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 23.03.2011р. позов задоволено. Визнано протиправними дії КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»щодо реєстрації права власності та вчинення запису про реєстрацію права власності від 15.06.2010р. за ОСОБА_1 на нерухоме майно нежиле приміщення цокольного поверху, загальною площею 503,10 кв.м., що розташоване по вул. Колонтаївська, 9/11 в м. Одеса. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно площею 503,10 кв.м. Зобовязано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»вчинити всі необхідні дії по скасуванню державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на приміщення за вказаною адресою.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ВАТ «Закритий не диверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Стратегія»залишити без задоволення.

ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м.Одеси від 23.03.2011р. та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження доказів і встановлення обставин у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2005р. виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нежиле приміщення цокольного поверху, що розташоване по вул.Колонтаївській, 9/11 в м.Одесі, загальною площею 219,7 кв.м. Вказане свідоцтво видано на підставі договору №7 про участь в будівництві приміщення від 19.07.2001р., договору про уступку вимоги №1 від 25.11.2004р. та акту прийому-передачі нежилих приміщень від 12.01.2005р.

23.02.2005р. право власності ОСОБА_2 на вказане приміщення зареєстроване КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»(номер запису 1351, реєстраційний №9992736).

25.04.2006р. між ОСОБА_2 та ВАТ «Закритий не диверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Стратегія»укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежилого приміщення загальною площею 219,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 9/11.

30.06.2006р. КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»засвідчено за позивачем право власності на придбане нежиле приміщення (номер запису 1351, реєстраційний №9992736).

Поряд з цим, 15.06.2010р. відповідачем зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення загальною площею 503,10 кв.м., яке розташоване за цією ж адресою. При цьому, частина вказаного приміщення площею 219,7 кв.м. збігається з зареєстрованим за ВАТ «Закритий не диверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Стратегія»приміщенням.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії відповідача щодо реєстрації за ОСОБА_1 нерухомого майна площею 503,10 кв.м. є незаконними, оскільки ним не перевірено відомості реєстраційної справи нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 9/11, в якій відображено, що власником 219,7 кв.м. цокольного поверху є позивач. Колегія суддів погоджується з таким висновком Приморського районного суду м.Одеси з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2002р. №7/5 (далі - Положення) реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства БТІ у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць на підставі відповідних рішень виконавчих органів місцевого самоврядування.

Згідно п.6.1 Положення реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації , підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти. Необхідною умовою реєстрації прав власності на нерухоме майно є внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням обєктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ (п.1.4 Положення).

Пунктом 1.7 Положення передбачено, що інформація, яка містить відомості про зареєстровані права власності, субєктів прав, обєкти нерухомого майна, правовстановлюючі документи, на підставі яких здійснено реєстрацію прав власності міститься в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Розділ Реєстру прав власності на нерухоме майно має дві частини, які включають записи про нерухоме майно та про право власності на нього. Записи про нерухоме майно містять: реєстраційний номер обєкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження; призначення нерухомого майна; опис нерухомого майна, отриманий у порядку технічної інвентаризації; зміни в описі нерухомого майна, отримані в порядку технічної інвентаризації; вартість нерухомого майна за станом на дату проведення інвентаризаційних робіт; дату внесення записів та дату внесення змін до записів; прізвище реєстратора. Записи про право власності на нерухоме майно містять, серед іншого, підстави виникнення чи припинення права власності. На кожне нерухоме майно відкривається окрема реєстраційна справа.

Відповідно до ч.5 п.3.3 Положення в реєстрації прав власності може бути відмовлено, якщо заявлене право вже зареєстровано.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на зареєстроване 30.06.2006р. за ВАТ «Закритий не диверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Стратегія»нежитлове приміщення площею 219,7 кв.м. не скасовано та не призупинялося.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в порушення ч.5 п.3.3 Положення КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», при реєстрації прав власності за ОСОБА_1 приміщення площею 503,10 кв.м., не перевірив відомості реєстраційної справи по нерухомому майну за адресою м.Одеса, вул.Колонтаївська, 9/11, і, як наслідок, здійснив реєстрацію щодо частини майна, яке вже було зареєстровано. Відповідач порушив передбачений Положенням порядок та процедуру реєстрації прав власності на нерухоме майно.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, серед іншого, ОСОБА_1 зазначає, що провадження у даній справі має бути закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки при винесенні спірної постанови, Приморський районний суд м.Одеси фактично вирішив спір про право, а встановлення та визначення права власності на нерухоме майно не має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Також вказує, що у спорі відсутній субєкт владних повноважень.

Колегія суддів критично ставиться до таких тверджень апелянта.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2002р. №7/5, свідчить про те, що вирішуваний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю субєкта владних повноважень - КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», який у спірних правовідносинах реалізовував надані йому чинним законодавством України владні управлінські функції стосовно здійснення офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шляхом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при здійсненні повноважень у сфері спірних правовідносин КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»виступало субєктом владних повноважень у розумінні п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Поряд з цим, в своїй скарзі КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості»зазначає, що судом мав би бути притягнутий до участі у справі державний реєстратор, оскільки саме він самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову у такій реєстрації. Колегія суддів не бере до уваги такі твердження апелянта, оскільки чинним законодавством не передбачено статус державного реєстратора як самостійної одиниці, яка здійснює реєстрацію права власності від свого імені.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційних скарг не вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 199 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м.Одеси від 23 березня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 20.10.2011р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Бойко А.В.

ОСОБА_3