Справа № 809/1731/16
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4111/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Рожнятовського А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року у справі № 809/1731/16 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент ДВС), в якому просив визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС при винесенні постанови від 22 листопада 2016 року ВП № 48165507 про закінчення виконавчого провадження та скасувати вказану постанову.

Позов обґрунтовував посиланням на протиправність оскаржуваної постанови. Зазначав, що така постанова винесена за відсутності на те законних підстав, оскільки постанова суду від 28 травня 2014 року, згідно з якою Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації зобов'язано протягом семи днів з дня набрання даною постановою законної сили обчислити та скорегувати суми стягнутих з нього обов'язкових внесків і платежів, сплатити йому належні 611. 19 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що незаконно утримані як внески і платежі з суми його середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2005 року по 19 жовтня 2005 року, подати коригуючі звіти до органу Пенсійного фонду, органу Міндоходів України щодо обчислених, утриманих та сплачених сум з його середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2005 року по 19 жовтня 2005 року відповідно до постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2011 року та щодо його індивідуальних відомостей, фактично виконана не була.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року вказаний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 22 листопада 2016 року ВП № 48165507 про закінчення виконавчого провадження та визнано протиправною і скасовано вказану постанову. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що оскаржувана постанова винесена правомірно, а висновки суду першої інстанції є помилковими. Вказує на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена ним на підставі листа Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 11 листопада 2016 року № 1444/01-04 яким боржником повідомлено державного виконавця про добровільне виконано рішення суду.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 липня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС відкрито виконавче провадження ВП № 48165507 з примусового виконання виконавчого листа № 809/1168/13-а, виданого 16 червня 2015 року на підставі постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду Івано-Франківської області про зобов'язання Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації протягом семи днів з дня набрання даною постановою законної сили обчислити та скорегувати суми стягнутих з ОСОБА_1 обов'язкових внесків і платежів, сплатити йому належні 611. 19 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що незаконно утримані як внески і платежі з суми його середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2005 року по 19 жовтня 2005 року, подати коригуючі звіти до органу Пенсійного фонду, органу Міндоходів України, щодо обчислених, утриманих та сплачених сум з його середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2005 року по 19 жовтня 2005 року відповідно до постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2011 року та щодо його індивідуальних відомостей.

20 січня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС винесена постанова ВП № 48165507 про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв'язку з фактичним виконанням судового рішення.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року справа № 809/77/16 вищевказану постанову скасовано.

У зв'язку з вищевказаним 14 жовтня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС відновлено виконавче провадження.

Листом від 11 листопада 2016 року № 1444/01-04 Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації повідомив головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС про те, що на виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі № 809/77/16 ним подано до управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську коригуючі звіти щодо відомостей про загальний стаж ОСОБА_1 у звітні періоди, у яких враховуються страхові внески, у тому числі відомості про підстави для обліку його спеціального стажу. До вказаного листа було додано копію листа від 30 червня 2016 року № 769/02-25, яким управлінню Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську направлено зазначені коригуючі звіти та фіскального чека від 30 червня 2016 року про оплату послуги з надсилання управлінню Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську рекомендованого листа.

Вказаний лист послужив підставою для винесення державним виконавцем постанови ВП № 48165507 про закінчення виконавчого провадження згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв'язку з фактичним виконанням судового рішення.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець не звернув увагу на ту обставину, що подані боржником до управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську відомості є недостовірними та не пересвідчився в реальному виконанні вищевказаного виконавчого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною четвертою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною першою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи видно, що згідно із згаданим вище виконавчим листом Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації зобов'язаний був вчинити ряд дій, а саме: обчислити та скорегувати суми стягнутих з ОСОБА_1 обов'язкових внесків і платежів; сплатити йому 611. 19 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що незаконно утримані як внески і платежі з суми його середнього заробітку за час вимушеного прогулу; подати відповідні звіти до органу Пенсійного фонду і органу Міндоходів України.

Натомість листом боржника від 11 листопада 2016 року № 1444/01-04 державного виконавця повідомлено лише про те, що ним подано до управління Пенсійного фонду України у м. Івано - Франківську коригуючі звіти щодо відомостей про загальний стаж ОСОБА_1 у звітні періоди, у яких враховуються страхові внески, у тому числі відомості про підстави для обліку його спеціального стажу.

Жодних повідомлень щодо обчислення і корегування сум стягнутих з ОСОБА_1 обов'язкових внесків і платежів, сплати йому 611.19 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, подачі відповідного звіту до органу Міндоходів України від боржника до державного виконавця не надходило.

Більше того, державним виконавцем після закінчення строку на добровільне виконання виконавчого листа не було вжито жодних заходів з метою перевірки виконання боржником згаданого вище виконавчого листа.

Відтак на момент винесення оскаржуваної постанови у розпорядженні державного виконавця, окрім зазначеного вище листа боржника від 11 листопада 2016 року № 1444/01-04, яким боржник інформував його про часткове виконання виконавчого листа, не було жодної інформації про його виконання, а відтак він не мав жодних підстав для висновку про повне фактичне виконання судового рішення і відповідно про наявність підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої ним постанови про закінчення виконавчого провадження, висновок суду першої інстанції про скасування такої постанови є правомірним.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року у справі № 809/1731/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський

Повний текст судового рішення виготовлено 12 травня 2017 року.