Справа № 621/2/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 р. Справа № 621/2/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

05 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області (нині Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, далі по тексту - УПФУ, пенсійний орган) від 25 жовтня 2016 року щодо відмови провести пільгове обчислення його трудового стажу за період роботи з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року за трудовим договором на руднику Піраміда Арктичного виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Арктіквугілля» Міністерства вугільної промисловості СРСР (архіпелаг Шпіцберген, Норвегія) з розрахунку два роки за один рік роботи та зобов'язати відповідача здійснити зазначений перерахунок.

Позивач зазначає про протиправність прийнятого відповідачем рішення щодо відсутності факту його роботи за трудовим договором і районах Крайньої Півночі.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасоване рішення УПФУ від 25 жовтня 2016 року щодо відмови у перерахунку страхового стажу позивачу в кратному розмірі 1 : 2 за період роботи на острові Шпіцберген з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року. Відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок страхового стажу позивачу в кратному розмірі 1 : 2 за період роботи на острові Шпіцберген з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року.

Ухвалою того ж суду від 10 березня 2017 року роз'яснено, що обчислення страхового стажу ОСОБА_1 за період роботи на острові Шпіцберген з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року необхідно проводити в кратному розмірі 1 : 2, а перерахунок пенсії слід проводити відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 листопада 2016 року.

Судове рішення вмотивовано доведеністю позивачем факту своєї роботи за трудовим договором на острові Шпіцберген у період часу з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року, який відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 архіпелаг Шпіцберген відноситься до районів Крайньої Півночі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Зміївського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень ст. 202 ч. 1 п.п. 1, 4 КАС України підлягає частковому задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ та з 19 грудня 2015 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 2).

Згідно із ст. 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24).

Частинами 1 та 2 ст. 27 цього Закону установлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону (ч. 1).

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону (ч. 2).

Згідно з п. 5 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-IV період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, підставою для проведення пільгового обчислення страхового стажу п. 5 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-IV можуть бути:

1) трудова книжка, в який, окрім іншого, мається запис про те, що особа користувалась пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами;

2) письмовий трудовий договір, в якому визначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі і зазначено про те, що особа користувалась пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами;

3) довідка (довідки) в якій визначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі і зазначено про те, що особа користувалась пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що особа повинна користуватися пільгами, які встановлені: 1) Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», 2) постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», 3) Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Так, Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплата надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплата різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1 - 4).

Статтею 5 цього Указу (з урахуванням положень ст. 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VII «Про розширення пільг для осіб працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» в редакції Указів Президії ВР СРСР від 23 липня 1981 року № 5336-Х та від 26 січня 1983 року № 8723-Х) передбачено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців або два роки роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

10 лютого 1960 року за № 148 Радою Міністрів СРСР прийнята постанова «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених ст. 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів Союзу РСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Судом установлено, що 18 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою, якою просив провести пільгове обчислення його страхового стажу за період роботи з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року за трудовим договором на руднику Піраміда Арктичного виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Арктіквугілля» Міністерства вугільної промисловості СРСР (архіпелаг Шпіцберген, Норвегія) (а.с. 79).

Рішенням відповідача від 25 жовтня 2016 року в проведенні пільгового обчислення стажу ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 78).

Підставою для прийняття такого рішення послугували наступні обставини: ОСОБА_1 не надано трудових договорів, що укладались на визначений термін, а в довідках № 1415/сп від 29 жовтня 2012 року, № 219/сп від 23 березня 2016 року, № 544/сп від 07 липня 2016 року та в листі № 329/ю від 23 вересня 2016 року відсутні дані щодо визначення термінів строкових договорів та їх переукладень.

Положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як убачається з трудової книжки позивача, 30 червня 1987 року ОСОБА_1 був відряджений до ВО «Арктіквугілля» для подальшої роботи на архіпелазі Шпіцберген та у період з 20 липня 1989 року по 17 листопада 1990 року перебував у закордонному відрядженні. Дані про те, що у цей час позивач перебував у трудових відносинах з «Арктіквугілля» та користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року в трудовій книжці не визначені (а.с. 13).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до доручення Ради Міністрів СРСР від 30 березня 1981 року № 314-93 державним комітетом СРСР по праці та соціальних питаннях за погодженням з Всесоюзним Центральною Радою Професійних Спілок постановою від 13 жовтня 1981 року № 286 затверджений та з 01 липня 1982 року введений в дію Типовий трудовий договір про роботу на підприємствах і в організаціях Арктичного виробничого об'єднання по видобутку вугілля на архіпелазі Шпіцберген, який був розроблений Міністерством вугільної промисловості СРСР.

Згідно з умовами Типового договору Арктичне виробниче об'єднання по видобутку вугілля Міністерства вугільної промисловості СРСР, іменоване в подальшому «Арктіквугілля», в особі свого представника з одного боку, і громадянин, що пред'явив паспорт і трудову книжку, укладали цей договір, зокрема, про наступне, - працівник приймається для роботи на підприємствах і в організаціях «Арктіквугілля», що знаходяться на архіпелазі Шпіцберген, терміном на два роки в якості < > з тарифною ставкою (окладом) в розмірі < >. Договір може бути продовжений за згодою сторін. До місячного заробітку не більше 300 рублів (за винятком винагороди за вислугу років і процентних надбавок за роботу на архіпелазі Шпіцберген) застосовується районний коефіцієнт 2,0. Час роботи в «Арктіквугілля» обчислюється з дня підписання трудового договору по день звільнення. При цьому в строк трудового договору включається тільки час фактичного перебування на архіпелазі Шпіцберген.

Якщо після закінчення строку трудового договору не можна виїхати з архіпелагу Шпіцберген по транспортним умовам < >, а також з інших поважних причин, трудовий договір продовжує діяти і всі пільги зберігаються за працівником до дня його фактичного виїзду з цього архіпелагу (п. 1).

Пунктом 18 Типового договору визначалось, що при поверненні на колишню роботу або вступу на іншу роботу осіб, які звільняються від роботи на архіпелазі Шпіцберген, безперервний трудовий стаж зберігається, якщо перерва в роботі не перевищить трьох місяців з дня звільнення або більшого терміну в випадках, передбачених Правилами обчислення безперервного трудового стажу робітників і службовців при призначенні допомоги по державним соціальним страхуванням, крім осіб, звільнених з підставах, передбачених в пункті 13 цього трудового договору. При обчисленні трудового стажу, що дає працівникові право на отримання державних пенсій, кожен пророблений їм на архіпелазі Шпіцберген рік зараховується за два роки роботи.

З довідок федерального державного унітарного підприємства «Державний трест «Арктіквугілля» від 23 березня 2016 року, від 23 вересня 2016 року, від 07 липня 2016 року та від 29 жовтня 2012 року (з урахуванням довідки від 14 липня 2016 року № 239/ю, а.с. 31), що маються в пенсійній справі позивача, вбачається, що 20 липня 1987 року з позивачем ОСОБА_1 укладався трудовий договір про роботу на руднику «Піраміда», який розірваний за згодою сторін 15 серпня 1990 року. При цьому серед підстав для видачі довідок підприємством визначався, окрім іншого, трудовий договір від 20 липня 1987 року б/н. Також в довідках підприємство зазначало про те, що відповідно до постанови Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 13 жовтня 1981 року № 286 при обчисленні трудового стажу, що дає працівникові право на отримання державних пенсій, кожен пророблений їм на архіпелазі Шпіцберген рік зараховується за два роки роботи (а.с. 28, 30, 33, 34).

Відповідно до наказу Арктичного виробничого об'єднання по видобутку вугілля Міністерства вугільної промисловості СРСР від 08 серпня 1990 року № 47/к (а.с. 30) позивач ОСОБА_1 відряджений до СРСР літаком 15.08.1990 року з підстав звільнення за згодою сторін.

Аналізуючи наведене в його сукупності, колегія суддів вважає, що доводи, наведені відповідачем в обґрунтування рішення від 25 жовтня 2016 року про відмову в проведенні пільгового обчислення трудового стажу позивача ОСОБА_1 за період його роботи з 22 липня 1987 року по 14 серпня 1990 року не відповідають положенням п. 5 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-IV, оскільки позивачем замість трудового договору надані довідки, зміст яких дає беззаперечні підстави для висновку про те, що за укладеним 20 липня 1987 року трудовим договором (б/н) позивач ОСОБА_1 на руднику Піраміда Арктичного виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Арктіквугілля» Міністерства вугільної промисловості СРСР (архіпелаг Шпіцберген, Норвегія) працював більше ніж два роки.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в наданих позивачем довідках не визначено, що у період роботи з 22 липня 1987 року по 14 серпня 1990 року він користувався пільгами, передбаченими: 1) Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», 2) постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», 3) Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 (із мінами та доповненнями, внесеними постановою Ради Міністрі СРСР від 03 січня 1983 року № 12) затверджений Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року.

Колегія суддів вважає хибним висновок суду про те, що відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 архіпелаг Шпіцберген відноситься до районів Крайньої Півночі.

Архіпелаг Шпіцберген є територією Норвегії і не віднесений до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, який затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 (в редакції постанови Ради Міністрів СРСР від 03 січня 1983 року № 42).

Відповідно до абзацу першого п. 5 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-IV період роботи до 01 січня 1991 року < > на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Колегія суддів зазначає, що 14 липня 1956 року Верховною Радою СРСР був прийнятий Закон СРСР «Про державні пенсії», а 15 травня 1990 року - Президентом СРСР Закон № 1480-I «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР».

Питання можливості зарахування до страхового стажу позивача період його праці з 22 липня 1987 року по 14 серпня 1990 року за трудовим договором на руднику Піраміда Арктичного виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Арктіквугілля» Міністерства вугільної промисловості СРСР (архіпелаг Шпіцберген, Норвегія) в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року, відповідачем, як це вбачається із оскаржуваного рішення від 25 жовтня 2016 року, не розглядалося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване позивачем рішення не відповідає критеріям, установленим ч. 3 ст. 2 КАС України щодо обґрунтованості прийнятого рішення, що дає підстави відхилити доводи апеляційної скарги УПФУ щодо незаконності судового рішення в цій його частині.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України колегія суддів змінює судове рішення в цій частині шляхом виключення з його мотивувальної частини висновку суду про те, що відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 архіпелаг Шпіцберген (Норвегія) відноситься до районів Крайньої Півночі.

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду про обґрунтованість позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача провести пільгове обчислення його страхового стажу за період роботи з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року.

Як убачається із судового рішення, - судом встановлена, як юридичний факт, та обставина, що позивач у період з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року працював на архіпелазі Шпіцберген.

Колегія суддів зауважує, що факт праці позивача ОСОБА_1 у період часу з 20 липня 1987 року по 14 серпня 1990 року за трудовим договором на руднику Піраміда Арктичного виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Арктіквугілля» Міністерства вугільної промисловості СРСР (архіпелаг Шпіцберген, Норвегія) сторонами у справі не спростовується.

Обґрунтування висновку про факт праці позивача ОСОБА_1 у період часу з 15 серпня 1990 року по 18 серпня 1990 року за трудовим договором на руднику Піраміда Арктичного виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Арктіквугілля» Міністерства вугільної промисловості СРСР (архіпелаг Шпіцберген, Норвегія) судом не наведено.

Також, колегія суддів зазначає, що статтею 67 Основ законодавства СРСР про працю, що затверджені Законом СРСР від 15 липня 1970 року, передбачено, що щорічна відпустка надається робітникам та службовцям тривалістю не менше ніж 15 робочих днів. Порядок обчислення тривалості щорічних відпусток визначається законодавством СРСР.

В свою чергу, пунктом 2 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року визначено надавати додаткові відпустки понад встановлених чинним законодавством щорічних відпусток:

в районах Крайньої Півночі тривалістю 18 робочих днів;

в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тривалістю 12 робочих днів.

А пунктом 3 цього Указу дозволено повне або часткове з'єднання відпусток всім працюючим в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, не більше ніж за три роки. При цьому відпустки за кожен рік роботи тривалістю не менше 6 робочих днів повинні бути використані не пізніше ніж протягом одного року після настання права на відпустку.

Час, необхідний для проїзду до місця використання відпустки і назад, один раз в три роки не зараховувати в строк відпустки.

Загальна тривалість відпустки, включаючи час проїзду до місця використання відпустки і назад, не повинна перевищувати шести місяців.

Вартість проїзду до місця використання відпустки і назад один раз в три роки оплачується підприємством, установою чи організацією.

Як убачається з довідок федерального державного унітарного підприємства «Державний трест «Артіквугілля» після двох років відрядження позивачу ОСОБА_1 надавалась відпустка з 16 серпня 1989 року до 28 вересня 1989 року, тобто за 2 роки роботи на руднику позивач отримав відпустку тривалістю лише 43 календарних днів.

Таким чином, зобов'язавши пенсійний орган провести пільгове обчислення страхового стажу позивача за період роботи з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року суд не обґрунтував висновок про те, що позивач ОСОБА_1 працював у період часу з 15 серпня 1990 року по 18 серпня 1990 року, не з'ясував, що під час праці на руднику Піраміда користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Оскільки при вирішенні спору (в частині позовних вимог) суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а встановленим обставинам не надав належну правову оцінку, апеляційну скаргу УПФУ слід задовольнити частково, постанову суду скасувати в частині, якою пенсійний орган зобов'язаний здійснити перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 в кратному розмірі 1 : 2 за період роботи на острові Шпіцберген з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року з прийняттям нового рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, по захист яких вони просять. Разом з тим, судом не наведено доводів в обґрунтування прийнятого рішення.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 11 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність прийняття рішення про зобов'язання УПФУ повторно розглянути заяву позивача ОСОБА_1 від 18 жовтня 2016 року щодо проведення пільгового обчислення його трудового стажу за період роботи з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року за трудовим договором на руднику Піраміда (архіпелаг Шпіцберген, Норвегія).

Оскільки питання розподілу судових витрат судом не вирішувалося, у колегії суддів відсутні підстави для застосування положень ч. 6 ст. 94 КАС України.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41, 55, 94, 184, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 201 ч. 1 п. 1, 202 ч. 1 п.п. 1, 4, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області - задовольнити частково.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року скасувати в частині, якою Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області зобов'язано здійснити перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 в кратному розмірі 1 : 2 за період роботи на острові Шпіцберген з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року з прийняттям нового рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог ОСОБА_1.

Зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 жовтня 2016 року щодо проведення пільгового обчислення його трудового стажу за період роботи з 22 липня 1987 року по 18 серпня 1990 року за трудовим договором на руднику Піраміда (архіпелаг Шпіцберген, Норвегія).

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року змінити шляхом виключення із мотивувальної частини постанови висновку суду про те, що відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 архіпелаг Шпіцберген (Норвегія) відноситься до районів Крайньої Півночі.

В іншій частині постанову Зміївського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бенедик А.П. Донець Л.О.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 15 травня 2017 року.