Справа № 804/6169/16
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/6169/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2017 року

справа № 804/6169/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року

у справі за позовом Головного управлінню Держпраці у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "Сегмент" про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що такий обмежувальний захід як заборона експлуатації може бути вжитий посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем (Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області) подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на виключне право суду на застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, згідно якого виробництво або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб’єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу у судове засідання не з’явились. Про час, дату та місце судового засідання повідомленні належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 12.07.2016 року по 21.07.2016 року відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 17.06.2016 року №153-ПЛ посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області проведено планову перевірку додержання вимог чинного законодавства з питань промислової безпеки та охорони праці у приватному підприємстві “СЕГМЕНТ” м.Кам'янське, вул. Тритузна, 253 та складено акт перевірки від 21.07.2016 року №31/5.5-02.

За результатами перевірки були виявлені порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров’ю працюючих:

Бульдозер моделі ДТ-75 державний № “відсутній”, реєстраційний № “відсутній”, заводський № “відсутній”, інвентарний № 415 експлуатується з чисельними порушеннями:

Не проведено щорічного державного технічного огляду, що є порушенням: пп.5, 6, 11 “Порядку проведення державного технічного огляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів”, затвердженого наказом Держгірпромнагляду від 27.01.2010 року № 9;

Відсутній Дозвіл Держпраці на експлуатацію бульдозера, що є порушенням: п.20 Додаток 3 “Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки”, затверджено Постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1107;

Важелі управління знаходяться у несправному стані, що є порушенням: п.2.2 ГОСТ 12.2.011-75 “Машини будівельні і дорожні. Загальні вимоги безпеки”;

Не працюють транспортна і робоча зовнішні системи освітлення, що с порушенням: п.3.1, п.3.2 ГОСТ 12.2.121-88 “Трактори промислові. Загальні вимоги безпеки”;

На кабіні машиніста відсутні бокові та лобове скло, пошкоджені замки зачинення дверей, що є порушенням п.2.1. ГОСТ 12.2.011-75 “Машини будівельні і дорожні. Загальні вимоги безпеки”.

В акті перевірки зазначено, що у зв’язку з виявленими порушеннями попереджено відповідача про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону Україну “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, Закону України "Про охорону праці".

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Законом України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 05.04.2007 р. №877-V (далі - Закон №877) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Частиною 4 ст. 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності” визначено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Згідно з Положенням про Державну службу з питань праці України (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №96, далі - Положення №96) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення №96).

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють:

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до ст. 39 Закону України “Про охорону праці” посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Отже, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в силу ст. 39 Закону України “Про охорону праці” мають право безпосередньо самостійно вчинити ті дії, які просять вчинити шляхом звернення до суду.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що на час звернення позивача з зазначеним позовом діяла стаття 183-6 КАС України, яка визначала особливості провадження у справах щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб’єктом владних повноважень заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Таким чином, суб’єкт владних повноважень мав правові підстави для звернення до суду з позовом про підтвердження обґрунтованості вжиття суб’єктом владних повноважень заходів реагування. Натомість, позивач з таким позовом до суду не звернувся (в листопаді 2016 року стаття 183-6 КАС України - виключена).

В відповідно до ч.7 ст.7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) застосовуються у випадках, передбачених законом, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Враховуючи усе вищевикладене в сукупності, проаналізувавши вищенаведені норми чинного законодавства та матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач звертаючись до суду на підставі вказаної вище норми Кодексу адміністративного судочинства України не зазначив, якою саме правовою нормою законодавства України закріплено виключне право суду на застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у спосіб передбачений законодавством.

При цьому, як випливає з наведених вище норм Закону України “Про охорону праці” (ст. 39), такий обмежувальний захід як заборона експлуатації може бути вжитий посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що на даний час, зі слів представника позивача, порушення, зазначені в акті перевірки – усунуті.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року – залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник