Справа № 804/695/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 рокусправа № 804/695/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року по справі № 804/695/16 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі по тексту - відповідач), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (ліквідації) ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., що оформлено наказом №813 від 16.09.2015 року про визнання договору №015-03553-200215 від 20.02.2015 року нікчемним; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №015-03553-200215 від 20.02.2015 року; зобов'язати відповідача включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2016 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (ліквідації) в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., оформлене наказом №813 від 16.09.2015 року про визнання договору №015-03553-200215 від 20.02.2015 року - нікчемним; визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу №015-03553-200215 від 20.02.2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» Кадиров В.В., надав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що Уповноважена особа, визнаючи правочини укладені між ОСОБА_2 та банком щодо банківського вкладу нікчемним, діяла в межах своїх повноважень, що передбачені чинним законодавством, оскільки правочини неплатоспроможного банку з підстав наведених у п.2, п.3, п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», укладені між особами та банком після визнання банку проблемними, та спрямовані на збільшення кредиторських вимог, є нікчемними. Апелянт вказував, що у ПАТ «Дельта Банк» існує постанова про заборону зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються із рахунків, відкритих у ПАТ «Дельта Банк» іншими особами з метою дроблення вкладів інших осіб, і позивачу та банку відомо про таку заборону, тобто перераховуючи кошти від однієї фізичної особи до іншої у безготівковій формі позивач завідомо намагався нанести банку збитки, а особа, яка перерахувала кошти на рахунок ОСОБА_2 здійснила дроблення свого вкладу з метою першочерговості повернення його коштів. В силу норм ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Апелянт вказував, що ОСОБА_2 своїми діями щодо укладання договору фактично збільшила зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що створило для ОСОБА_3, чиї кошти було подроблено та перераховано на рахунки інших осіб, у тому числі ОСОБА_2, пільгові, не передбачені законодавством умови отримання грошей, що перебувають на рахунках у банку.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 укладаючи договір з банком та приймаючи кошти від іншої особи, діяла в межах договірних відносин, виконала вимоги законодавства, уклала договір позики в письмовій формі, оскільки сума договору не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян визначено всі їх істотні умови та дійшли спільної згоди на його укладення, умови укладених договорів не суперечать діючому законодавству України та не можуть визнаватись нікчемними. Суд першої інстанції вказував, що згідно вимог ч.ч. 3, 5, 7 ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею, тобто особа вкладник не може знати про проблемність банку і утриматись від укладання договору депозиту. З дня віднесення НБУ банку до категорії проблемних Фонд починає здійснювати моніторинг проблемного банку, моніторинг проводиться Фондом з метою отримання чіткого уявлення про фінансово-господарську діяльність та фінансовий стан проблемного банку, ймовірності його віднесення до категорії неплатоспроможних, не забороняється укладати банком договорів про депозити фізичних осіб. Суд першої інстанції вказував, що посилання відповідача на п. 7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу для визнання нікчемним договору №023-03618-200215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у євро від 20.02.2015 року є необгрунтованим, оскільки, позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір строкового вкладу відповідно до внутрішніх правил банку, які були доступними будь-якому вкладнику ПАТ «Дельта Банк», у зв'язку з чим такі правочини не надають кредиторам жодних додаткових переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Суд першої інстанції вказував, що Уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, однак дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу. Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні певні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру, тому на як вказував суд першої інстанції позивач має право на включення до переліку вкладників банку.

Матеріалами справи встановлено, що 20.02.2015 між ОСОБА_2 (вкладник) та ПАТ «Дельта Банк» (банк) укладено договір банківського вкладу № 015-03553-200215 «Найкращий від Миколая» у доларах євро, сума вкладу - 4408 євро 74 цента. Відповідно до умов договору строк вкладу становить до 25.02.2016 року. Для обслуговування вкладу, було відкрито депозитний рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 20.02.2015 року № 46234736, кошти вкладу 4408,74 євро на рахунок НОМЕР_1 перераховано від іншого вкладника ОСОБА_3 шляхом безготівкового перерахування з рахунку НОМЕР_2

20.02.2015 року вкладником та банком укладено додаткову угоду № 9 до договору № 015-03553-200215, згідно якої сторони погодились викласти пункту 1.8 статті 1 Договору, відповідно до якої, зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього договору, умови пункту 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього договору, не застосовуються. У разі, якщо в день укладення сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, Договір вважається таким, що не був укладений.

Згідно довідки про наявність рахунків в АТ «Дельта Банк» від 08.07.2015 року, на рахунку ОСОБА_2 станом на 08.07.2015 року обліковується залишок коштів у сумі 4048,74 євро.

Судом встановлено, що 30.10.2014 року Постановою НБУ № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», відповідно до якої банк було віднесено до категорії неплатоспроможних на строк до 180 днів та з метою стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового становища було запроваджено певну низку обмежень, в тому числі - заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015 року), керівників структурних підрозділів було повідомлено про наявність зазначеної постанови НБУ № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» та відповідні обмеження лише 15.01.2015 року.

Встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51, яким розпочато з 03.03.2015 року процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року, призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року № 71 внесенні зміни до рішення від 02.03.2015 року № 51 та продовжено строк запровадження тимчасової адміністрації на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 року № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. продовжено до 02.10.2015 року включно.

Постановою Національного банку України № 664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення ліквідувати ПАТ «Дельта Банк» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації від 16.09.2015 року № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вказаними операціями», застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту).

Відповідно до виписки по особовим рахункам з 09.05.2015 року по 02.11.2015 року по вкладу ОСОБА_3, 17.09.2015 року ОСОБА_2 повернуто 4408,74 євро з рахунку НОМЕР_1 на рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_2

Встановлено, що 06.11.2015 року ОСОБА_3 звертався до Уповноваженої особи з кредиторською вимогою про повернення коштів.

Відповідно до листа ПАТ «Дельта Банк» від 23.09.2015 року № 8821/1074 позивача повідомлено про прийняте рішення про здійснення перевірки правочинів на предмет виявлення нікчемності договорів, повідомлено про нікчемність укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» договору № 015-03553-200215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая». Інформацію щодо означеного договору не включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, ПАТ «Дельта Банк» направило на адресу ОСОБА_2 повідомлення про нікчемність правочину - банківського вкладу (депозиту) № 015-03553-200215 від 20.02.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Поряд з тим, згідно п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В матеріалах справи наявні виписки по рахунку приватного клієнта, відповідно до яких, 20.02.2015 року на рахунок ОСОБА_2 від ОСОБА_3 надійшли кошти у розмірі 4408,74 євро, 17.09.2015 року кошти у розмірі 4408,74 євро повернуті позивачем ОСОБА_3 у зв'язку з застосуванням наслідків нікчемності договору банківського вкладу.

Таким чином, кошти, що були переведені на рахунок ОСОБА_2 від ОСОБА_3 є повернуті особі, яка їх перерахувала, тобто з 17.09.2015 року позивач ОСОБА_2 не є вкладником банку ПАТ «Дельта Банк» у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно п.п. 2, 7 ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Судом першої інстанції встановлено, що на час перерахування грошових коштів позивачу від ОСОБА_3, існувала встановлена постановою Правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року заборона проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до 04.11.2014 року.

Встановлено, що грошові кошти, зараховані на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_2 надішли внаслідок перерахування частини грошових коштів з рахунку ОСОБА_3, у зв'язку з чим відбувалось коригування банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обов'язку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування по таким операціям, відбулась розбивка великої суми коштів на меншу суму за для коригування черги відшкодування коштів у межах 200000,00 грн.

При внесенні до ПАТ «Дельта Банк» коштів у розмірі 4408,74 євро, ОСОБА_2 повинна була підтвердити джерело походження таких коштів.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16.09.2013 року № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Операція з перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи ОСОБА_3 № 1729 на поточний рахунок позивача НОМЕР_1 суперечить Постанові правління Національного Банку України № 365 від 16.09.2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», оскільки безготівкове перерахування коштів в іноземній валюті можливе лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку.

Також, відповідно до п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк», що є обов'язковими до застосування сторонами (умова договору), зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається.

Аналізуючи вище приведені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що відповідачем було визнано договір банківського вкладу нікчемним з підстав порушення положень постанови Правління Національного банку України від 16.09.2013 року № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», перерахування коштів в іноземній валюті ОСОБА_3 на рахунок позивача створило підстави для обов'язку відповідача відшкодувати позивачу вклад.

Колегія суддів враховує, що на момент звернення до суду з позовом ОСОБА_2 не була вкладником ПАТ «Дельта Банк», дії щодо повернення 17.09.2015 року банком вкладу ОСОБА_3, позивач не оскаржила у встановленому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не був позбавлений можливості до розгляду справи по суті, реалізувати своє право на оскарження дій щодо повернення коштів.

Судове рішення повинне відповідати ст. 159 КАС України, бути законним, обґрунтованим та зрозумілим для виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати як таку, що прийнята без додержанням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст. 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року по справі № 804/695/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст. 211 - 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий