Справа № 2-а-1740/11/2170
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2011 р.Справа № 2-а-1740/11/2170

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Білозерському районі Херсонської області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця (далі ФОП) ОСОБА_2 про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування посилаючись на те, що у порушення Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач своєчасно не сплатив страхові внески до Пенсійного фонду, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість у розмірі 1 591, 20 грн. Оскільки відповідач добровільно не сплачує суму заборгованості, позивач просить стягнути її з відповідача у судовому порядку.

Справу розглянуто у відсутність відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року позов задоволений.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ в Білозерському районі Херсонської області на р/р2104 в Білозерському безбалансовому відділенні №10021/01107 ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 352457, , недоїмку зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1 591 грн. (одна тисяча пятсот девяносто одна) 20 коп.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем своєчасно не сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у звязку з чим з вимога про стягнення заборгованості є обґрунтованою і підлягає стягненню в судовому порядку.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках встановлених Конституцією та Законами України.

Пунктом 2 Розділу І Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 08 липня 2010 року, який набрав чинності 17 липня 2010 року, визначено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами-підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески".

Тобто, вищезазначеним Законом встановлено обовязок сплати особами-підприємницької діяльності які перебувають на спрощеній системі оподаткування страхових внесків до Пенсійного фонду.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність заборгованості по страховим внескам ФОП ОСОБА_2, однак суд не встановив, що позивач скористався своїм правом на направлення вимоги до належного підрозділу виконавчої служби.

Так, ч.2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно із ч.3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду.

Узгодження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки здійснюється на підставі заяви страхувальника, яка розглядається територіальним органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником документів, що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов'язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкціє, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимог але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленим законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу держави виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Таким чином, органи Пенсійного фонду у питанні про стягнення недоїмки мають альтернативне право або направити вимогу про її сплату до відповідного підрозділу держави виконавчої служби, або звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив вимоги №Ф-128 від 09 листопада 2010 року на суму 783,66 грн. та №Ф-460 від 04 лютого 2011 року на суму у розмірі 807, 54 грн. на примусове виконання до органу державної виконавчої служби. Постановою державного виконавця ВДВС Білозерського РУЮ від 03 грудня 2010 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вимоги про сплату боргу №Ф-128.

Таким чином, враховуючи те, що позивач направив вимоги до виконавчої служби на примусове виконання, тобто реалізував одну з двох альтернативних можливостей, передбачених ч.3 ст.106 зазначеного Закону щодо стягнення недоїмки, і по примусовому виконанню вимоги №Ф-128 відкрито виконавче провадження, судова колегія доходить висновку, про необґрунтованість позовних вимог і, відповідно, необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог УПФУ в Білозерському районі Херсонської області про стягнення недоїмки по страховим внескам.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.3, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2011 року скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити управлінню Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області у задоволенні адміністративного позову про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: