Справа № 807/745/15
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року м. Київ К/800/17062/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.10.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив:

- визнати протиправними дії під час проведення 12.03.2015 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- визнати протиправним та скасувати припис від 12.03.2015 року, яким зобов'язано усунути виявлені правопорушення;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 20.03.2015 року № 81/1007, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 4250,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.10.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.10.2015 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.10.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що головним державним інспектором інспекційного відділу у Північному регіоні управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області 12.03.2015 року було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За результатими проведеної перевірки складено акт від 12.03.2015 року № 114/1007. За результатами перевірки складено акт від 12.03.2015 року № 114/1007, згідно якого ОСОБА_2 проводить будівництво гаражу без права на виконання будівельних робіт, а саме: без подання повідомлення про початок будівельних робіт до Державної архітектурно-будівельної інспекції, чим порушив пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі проведеної перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 року, згідно якого, за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві гаражу в с. Колочава, вул. Дружби, № 49, Міжгірського району, Закарпатської області було виявлено порушення пункт 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та повідомлено ОСОБА_2, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11:00 год. 20.03.2015 року під розписку .

Також, 12.03.2015 року винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого, з метою усунення виявлених порушень вимагалось:

1) виготовити дозвільні документи на будівництво гаражу згідно чинного законодавства України (до 15.12.2015 року);

2) припинити будівельні роботи до усунення правопорушення.

Відповідачем 20.03.2015 року прийнято постанову № 81/1007, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 Кодексом України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн.

Відповідно до частини 2, 4 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно із частиною 2 статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Частиною 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Отже, вірним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» перед початком будівництва гаража позивач зобов'язаний був направити відповідачеві повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Проте, як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем не було направлено вказаного повідомлення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем не заперечувався сам факт будівництва гаражу, однак позивач стверджував, що дане будівництво гаражу було закінчене ним ще в 2009 році, відтак він не продовжував будівництво даного гаражу на час здійснення перевірки. Разом з тим, на підтвердження факту закінчення будівництва гаражу ще в 2009 році позивачем доказів не надано.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Факт закінчення об'єкту будівництва виникає із реєстрацією органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Проте, як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем не подавалася до відповідача декларація про готовність гаражу до експлуатації.

Відповідно до абзацу 3 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно із абзацом 1 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що правопорушення вчинене позивачем розпочалося з моменту початку будівництв гаражу з порушенням пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та було виявлене відповідачем 12.03.2015 року за результатами проведеної позапланової перевірки.

Отже, вірним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем було дотримано передбачений абзацом 1 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк накладення адміністративного стягнення.

Частина 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо законності оскаржуваної постанови від 20.03.2015 року № 81/1007 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.10.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голішкін

В.Ф. Мороз