Справа № 750/3617/17
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3617/17
Провадження № 2-а/750/634/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.,

секретаря - Карацюба М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

07 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування пункту 4 рішення Чернігівської міської ради від 28 лютого 2017 року №16/VІІ-21 про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва ( на умовах оренди) та зобов'язати Чернігівську міську раду на найближчій сесії повторно розглянути по суті заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва ( на умовах оренди) ухваливши законне та обґрунтоване рішення та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що із оскаржуваного рішення, у відмові відсутні посилання на підстави відмови прийнятого рішення.

У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Чернігівської міської ради подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника та одночасно подав письмові заперечення проти позову.

Згідно частини 1 статті 41 КАС України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов»язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що в квітні 2016 року позивач звертався до відповідача з письмовою заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,04776 га, розташованої по АДРЕСА_1, призначеної для городництва. Листами від 05.07.2016 року та від 12.10.2016 року, підписаними начальником Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, позивачу повідомлено про те, що питання дозволу було включено до проекту рішення міської ради №9/VІІ, але 30.06.2016 року на засіданні сесії міської ради вказане питання не набрало необхідної кількості голосів, а тому було знято з розгляду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов»язано Чернігівську міську раду розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0476 га, розташованої по АДРЕСА_1, призначеної для городництва, та ухвалити мотивоване рішення по суті порушеного в заяві питання.

Пунктом 4 рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та ведення садівництва» від 28 лютого 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0476 га, для городництва (на умовах оренди).

Листом від 07.03.2017 року №1947 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило позивача про прийняте рішення Чернігівською міською радою, з якого вбачається, що жодних мотивів відмови у наданні дозволу не вказано.

Згідно наданих представником відповідача письмових заперечень, вбачається, що на підставі рішення міської ради від 28.02.2017 року, Чернігівською міською радою позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0476 га, для городництва (на умовах оренди).

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Конституції України та ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Згідно частини 3 статті 123 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановлених законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Крім того, згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання з регулювання земельних відносин.

Таким чином, суд вважає, що у разі звернення особи із заявою в порядку ст. 118 Земельного кодексу України до міської ради про виділення земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту земельної документації, заява має бути розглянута міською радою виключно на пленарному засіданні та, за результатами розгляду заяви, має бути прийнято відповідне рішення. При цьому, рішення про відмову у задоволенні клопотання згідно наданими громадянами документами повинно бути мотивоване, із зазначенням підстав для такої відмови.

Оскаржуваний позивачем пункт рішення не відповідає вищевказаним положенням Земельного кодексу України, оскільки рішення про відмову у задоволенні заяви було прийнято без мотивування та без зазначення підстав для такої відмови.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що пункт 4 рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та ведення садівництва» від 28 лютого 2017 року №16/VІІ-21 про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва (на умовах оренди) слід визнати нечинним та скасувати, та зобов'язати Чернігівську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту відведення на земельну ділянку по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва (на умовах оренди) у відповідності та в порядку передбаченому чинним законодавством та прийняти мотивоване рішення за наслідками її розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 94, 158-163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати п. 4 рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та ведення садівництва» від 28 лютого 2017 року №16/VІІ-21 про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва (на умовах оренди). Зобов'язати Чернігівську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0476 га для городництва (на умовах оренди) у відповідності та в порядку передбаченому чинним законодавством та прийняти мотивоване рішення за наслідками її розгляду.

Стягнути з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат, за рахунок відповідних бюджетних асигнувань.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Карапута