Справа № 415/1691/17
Суддя: Чернобривко Л. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/1691/17
Провадження № 2-а/415/104/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.,

при секретарі Дьоміновій О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Керімової Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради з адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії. В позові посилався на те, що він є внутрішньо переміщеною особою , що перемістився з м. Краснодон Луганської області до м. Лисичанська, внаслідок проведення на даній території антитерористичної операції, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 23786 ( дублікат) , виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради 22.12.2016 року . У 2015 році Московським районним УПЗСН м. Харкова Харківської міської ради було призначено щомісячну адресну дорогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 442грн. в місяць , але оскільки він не працював , не був працевлаштованим , виплата допомоги призначена в 2015 році УПЗСН Московським районним м. Харкова Харківської міської ради була припинена внаслідок відсутності у нього місця роботи.

22.09.2016 року він працевлаштувався у 2-й Воєнізований гірничорятувальний загін державної воєнізованої гірничорятувальної служби. 25.12 2016 року через відділення Ощадного банку звернувся до відповідача з заявою про подальше отримання щомісячної адресної допомоги як працююча особа. 20.02.2017 року отримав повідомлення № 19 від 31.01.2017 року про відмову в наданні адресної допомоги у зв'язку з тим, що вона була припинена на підставі п.3,7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг особам, затвердженого постановою КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року № 505. Просить зобов'язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 25 грудня 2016 року та стягнути на його користь судовий збір в сумі 640 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в адміністративному позові, про що надав суду відповідні докази.

Представник відповідача Керимова Е.Р. у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, про що надала суду письмові заперечення на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд дійшов до таких висновків.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи та отримав довідку від 22.12.2016 року № 23786 ( а.с.12)

З листа Управління праці та соціального захисту Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради від 24.01.2017 року № 5-22/542 суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено у призначенні адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 15.12.2015 року згідно до п. 7 Постанови КМУ від 01.10.2014 року № 505. Заявник отримував адресну допомогу в Управлінні праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради в складі сім'ї дружини ОСОБА_4. Адресна допомоги ОСОБА_1 призначалась, як непрацюючий особі в періоди: за 29.04.2015 року по 28.06.2015 року - 442грн., з 29.08.2015 року по 28.08.2015 року -221грн. Допомога була виплачена в повному обсязі. ( а.с.21)

Із довідки Державної воєнізованої гірничорятувальної служби 2-й воєнізований гірничорятувальний загін від 23.03.2017 року № 61 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно працює у 2 ВГРЗ помічником командира взводу СДГиТС з 22.09.2016 року ( наказ № 111 -к від 22.09.2016 року) по теперішній час. ( а.с.10)

Із копії повідомлення про відмову № 190 від 31.01.2017 року в наданні адресної допомоги вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги, у зв'язку з тим, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього порядку (особи працездатного віку, які не працевлаштувалися протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір на наступні два місяця зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється) , грошова допомога на наступний строк не призначається. (а.с.11)

Відповідно до ст.19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.2 та п. 3 Порядку , затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 допомога надається внутрішньо переміщеним особам на строк не більше шести місяців. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу… заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги.

Згідно п.3 Порядку особам, працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до п.7 Порядку , якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку… які не працевлаштувались, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцем на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50% , а на наступний період - припиняється.

В письмових запереченнях на позов відповідач посилався на те, що адресна допомога ОСОБА_1 призначалась як непрацюючій особі в період : за 29.04.2015 року по 28.06.2015 року в сумі 442 грн., та в період з 29.08.2015 року по 28.08.2015 року в сумі 221грн. Тобто , за Порядком грошова допомога не призначається на наступний шестимісячний період в тому числі особам працездатного віку, які не працевлаштувалися після шестимісячного строку отримання грошової допомоги. Суд приходить до висновку, що відповідно до Порядку, позивач ОСОБА_1 втратив право на отримання щомісячної допомоги на наступний шестимісячний період після припинення йому виплати цієї допомоги.

Керуючись ст.ст. 2,10,11, 71, 158-163,167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Л.Б.Чернобривко