Справа № 815/1031/17
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1031/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Одеса

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.

при секретарі судового засідання - Сидоренко Ю.С..

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача - Співак О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника представництва замовника №4993 майора Співак Олега Святославовича про визнання незаконним та скасування наказу начальника представництва замовника №4993 від 24.01.2017 року №11 "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності",-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника представництва замовника №4993 майора Співак Олега Святославовича про визнання незаконним та скасування наказу начальника представництва замовника №4993 від 24.01.2017 року №11 "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності тимчасово виконуючим обов`язки начальника представництва замовника №4993 заступником начальника представництва замовника №4993 майором ОСОБА_2 , було порушено положення Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених в письмових запереченнях. Зокрема, 28 грудня 2016 року начальником групи контролю виконання науково-дослідних, дослідно-конструкторських робіт та економічної роботи представництва замовника № 4993 майором ОСОБА_1 було здійснено порушення військової дисципліни у вигляді недотримання ним правил взаємовідносин та ввічливості між військовослужбовцями шляхом виявлення неповаги (образи у словесному вигляді) безпосереднього начальника - заступника начальника представництва замовника №4993 (далі - ПЗ №4993) майора ОСОБА_3 у присутності ТВО начальника представництва замовника №4993 майора ОСОБА_4 . За даним фактом було розпочато службове розслідування, за результатами якого було прийнято наказ від 24.01.2017 року №11 "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в НОМЕР_1 військовому представництві Міністерства оборони України.

Наказом тимчасово виконуючим обов`язки начальника представництва замовника №4993 Співак О.С. від 24.01.2017 року №11 "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності", ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було службове розслідування по факту порушення військової дисципліни начальником групи майором ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт від 24.01.2017 року.

Зі змісту вказаного акту вбачається, що порушення дисципліни позивачем відбулось 28.12.2016 року в присутності ТВО начальника представництва замовника №4993 майора ОСОБА_2 та заступника начальника представництва замовника №4993 майора ОСОБА_3 .

Відповідно до рапорту заступника начальника представництва замовника №4993 майора Рудакова А.В. від 12.01.2017 року встановлено, що 28 грудня 2016 року, у час між 14:00 та 14:30 годиною в кабінеті начальника представництва замовника №4993 була проведена бесіда з майором ОСОБА_1 по питанню необхідності дотримання особовим складом підпорядкованої йому групи та їм особисто порядку надання особовому складу відгулів та дотримання розпорядку дня. Поставлені питання обурили майора ОСОБА_1 . Під час розмови з майором ОСОБА_3 майор ОСОБА_1 сперечався та у завершенні розмови дозволив собі образливі висловлювання в адресу майора ОСОБА_3 в присутності ТВО начальника представництва замовника №4993. Після цього покинув кабінет. На прохання зупинитись не відреагував.

Після порушення майором ОСОБА_1 військової дисципліни, з ним, з метою недопущення порушень військової дисципліни у подальшому, ТВО начальника представництва замовника №4993 майором ОСОБА_2 була проведена бесіда, після якої у присутності заступника представництва замовника №4993 майора ОСОБА_3 та провідного інженера представництва замовника №4993 майора ОСОБА_5 майору ОСОБА_1 було поставлене завдання надати письмові пояснення по факту порушення письмової дисципліни та вказати причини, які цьому сприяли.

Виходячи з пояснень майора ОСОБА_5 від 28.12.2016 року, який був свідком вказаного вище розпорядження, майор ОСОБА_1 погодився написати пояснення до 10 січня 2017 року.

Станом на 10.01.2017 року розпорядження ТВО начальника представництва замовника №4993 майором ОСОБА_1 виконано не було.

Така поведінка майора ОСОБА_1 була засуджена старшим офіцерським складом, а ТВО начальника представництва замовника №4993 була віддана вказівка майору ОСОБА_6 провести службове розслідування, а майору ОСОБА_1 була надана вказівка повторно надати пояснення по факту порушення військової дисципліни.

Як вбачається з пояснень майора ОСОБА_6 , він, в рамках проведення службового розслідування, намагався взяти пояснення у майора ОСОБА_1 , на що від останнього була отримана відповідь що він зайнятий по службовим справам і відповідь надасть пізніше.

Станом на 13 січня 2017 року чергове розпорядження ТВО начальника представництва замовника №4993 майором ОСОБА_1 було проігнороване.

Відповідно до ст. 1-4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІV від 24.03.1999 року військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом, в тому числі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно із ст. 83-86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) також сержантові (старшині).

Наказом Начальника представництва замовника від 12.01.2017 року №9 було доручено Майору ОСОБА_6 в термін з 12.01.2017 року по 16.01.2017 року провести службове розслідування за фактом порушення військової дисципліни начальником групи майором ОСОБА_1 .

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. 1.3, 1.5, 1.6, 2.3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №82 від 15.03.204 року рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення.

У разі відмови надати пояснення військовослужбовцем, стосовно якого проводиться службове розслідування, посадовою особою, що його проводить, складається відповідна довідка. Зміст такої довідки засвідчується підписами двох свідків цього факту.

За результатами службового розслідування складається акт, який підписується особами, якими воно проводилося та подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування.

Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось, за результатами якої оформлюється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування, який підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником.

Посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.

Позивач стверджує, що йому не було надано можливості надати поясненняв рамках службового розслідування, проте, як вбачається з матеріалів справи, майор ОСОБА_6 , під час проведення службового розслідування, звертався до ОСОБА_1 стосовно написання пояснень, на що отримав відмову з мотивів занятості, що підтверджується рапортом майора Гапотченко від 13.01.2017 року.

Крім цього, у понеділок 23.01.17 майору ОСОБА_1 , в присутності майора ОСОБА_6 та майора ОСОБА_7 , було запропоновано до закінчення робочого дня, надати письмові пояснення, що підтверджується рапортами майора ОСОБА_6 від 24.01.2017 року та майора ОСОБА_7 від 24.01.2017 року.

24.01.17 року, перед прийняттям рішення по результатам розслідування, майор ОСОБА_2 знову викликав майора ОСОБА_1 та запропонував йому знову, написати пояснення. Жодних пояснень ОСОБА_1 так і не надав.

Враховуючи викладене, відповідачем, в присутності начальника групи майора ОСОБА_6 та ТВО заступника начальника ПЗ №4993 Тимчука Ю.М, була проведена роз`яснювальна бесіда з майором ОСОБА_1 та складений аркуш бесіди від 24.01.17, який ОСОБА_1 підписав.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що 10.01.2017 року, вх. №18, до начальника представництва замовника №4993 від майора ОСОБА_1 надійшов рапорт , яким позивач знову виявляв неповагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, принижував їх честь та в якому майор ОСОБА_1 висловлював не бажання виконувати накази та розпорядження керівництва ПЗ №4993 та просив зняти з нього виконання будь яких позаштатних обов`язків.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого,:

додержуватися Конституції(254к/96-ВР) та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

Відповідно до ст. 11 статуту внутрішньої служби Збройних сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, серед іншого, такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України (254к/96-ВР) та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що відповідач довів обґрунтованість оскаржуваного наказу від 24.01.2017 року №11 "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності".

З наведених підстав, враховуючи відсутність доказів, які б спростовували зазначені вище обставини та належне проведення службового розслідування, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного позивачем наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності

Посилання позивача на порушення порядку притягнення до відповідальності спростовуються наданими доказами, наявними в справі поясненнями та рапортами.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З наведених підстав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу начальника представництва замовника №4993 від 24.01.2017 року №11 "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Разом з тим, інші позовні вимоги не підлягають задоволенню, як похідні від вищевказаної.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника представництва замовника №4993 майора Співак Олега Святославовича про визнання незаконним та скасування наказу начальника представництва замовника №4993 від 24.01.2017 року №11 "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності" слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника представництва замовника №4993 майора Співак Олега Святославовича про визнання незаконним та скасування наказу начальника представництва замовника №4993 від 24.01.2017 року №11 "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності" відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 10.05.2017 року.

Суддя Я.В. Балан

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника представництва замовника №4993 майора Співак Олега Святославовича про визнання незаконним та скасування наказу начальника представництва замовника №4993 від 24.01.2017 року №11 "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності" відмовити.

10 травня 2017 року.