Справа № 2-а-5466/09/2170
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-5466/09/2170

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Горшков В.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона до Відкритого акціонерного товариства «Компанія «Дніпро»про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

УПФ в Комсомольському районі м. Херсона звернулось до суду з адміністративним позовом до ВАТ «Компанія «Дніпро»про стягнення різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та пенсією, призначеної відповідно до інших законів в сумі 45,97 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що ВАТ «Компанія «Дніпро»має відшкодувати різницю між зазначеними сумами пенсій, оскільки за заявою ОСОБА_2 від 19.11.2001 року та наданої ВАТ «ОКБ «Пріор»пільгової довідки №58-9/85 від 25.07.2000 р., яка є підставою для призначення пенсії наукового працівника, пенсія перерахована відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Так як до 1975 року ВАТ «ОКБ «Пріора»було структурним підрозділом Херсонського заводу напівпровідникових приладів ім. 50 річчя СРСР, воно було переведено на самостійний баланс і перейменовано в «ОКБ при Херсонському заводі напівпровідникових приладів ім. 50 річчя СРСР», яке в подальшому реорганізовано у ВАТ «ОКБ «Пріора». На базі Херсонського заводу напівпровідникових приладів організовано ВО «Дніпро». 15.05.1992 року ВО «Дніпро»реорганізоване у виробничий концерн «Дніпро». Наказом від 03.05.1993 року ВК «Дніпро»перейменовано у ДП «Кулон»та визначено правонаступником. Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області від 27.12.1995 року ДП завод «Кулон»передтворено у ВАТ «Компанія «Дніпро», та відповідно до статуту є правонаступником ДП завод «Кулон».

За таких обставин позивач вважає, що ВАТ «Компанія «Дніпро»повинно відшкодувати різницю між розміром пенсії наукового працівника і розміром пенсії обчисленої відповідно до інших нормативних актів, за період роботи ОСОБА_2 з 25.01.1967 року по 02.10.1975 року. Заборгованість складає 45,97 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував посилаючись на те, що судовими інстанціями встановлено, що ВАТ «Компанія «Дніпро»не є правонаступником підприємства, на якому працювали наукові працівники у тому числі і ОСОБА_2 У ВАТ «Компанія «Дніпро»відсутній обовязок по відшкодуванню зазначеної позивачем різниці. Зазначене підтверджується рішенням Херсонського окружного адміністративного суду та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач з таким рішенням не погодився і звернувся з апеляційною скаргою на зазначену постанову Херсонського окружного адміністративного суду, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з ВАТ «Компанія «Дніпро»різниці в розмірі 45,97 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Згідно з вимогами п.5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

У відповідності і до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач раніше оскаржував дії позивача відносно стягнення різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність»і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28.09.2009 позовні вимоги ВАТ «Компанія «Дніпро», щодо визнання неправомірними дій УПФУ в Комсомольському районі, щодо пред'явлення вимог по стягненню різниці між сумою пенсій, задоволено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду України від 23.02.2010 року апеляційну скаргу УПФУ в Комсомольському районі залишено без задоволення. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28.09.2009 року залишено без змін.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не можливо прийняти посилання позивача на Ухвалу Вищого Адміністративного суду України від 11.10.2007 року. Оскільки в Ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2010 зазначено, що Ухвалою Верховного суду України від 23.12.2009 року, скасовано рішення суддів першої та апеляційної інстанції, а справу направлено на новий розгляд.

Таким чином, є рішення яке набрало законної сили, яким встановлено, неправомірність дії УПФУ в Комсомольському районі, щодо пред'явлення вимог до ВАТ «Компанія «Дніпро» по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівника згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Позивач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст постанови виготовлений 10.10.2011 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький