Справа № 369/8235/16-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/8235/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук Л.М. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання протиправним дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправними дій (бездіяльності) Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області через порушення вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про доступ до публічної інформації», визнати протиправним та скасувати рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 81 від 30 червня 2016 року «Про погодження висновку постійної комісії з питань використання земельних та водних ресурсів відмовити у наданні земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних гаражів», зобов'язати Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути колективну заяву від 31 травня 2016 року за вхідним № Л-852 за участю ОСОБА_2 та за участю Комунального підприємства «Борщагівка».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року вимоги адміністративного позову було задоволено.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

31 травня 2016 року сільському голові Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_10 була подана колективна заява про безкоштовну передачу земельної ділянки у приватну власність, на яких розташовані металеві гаражі, в якій заявники просили Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду безкоштовно передати земельні ділянки у приватну власність, на яких розташовані їхні металеві гаражі, в межах норм, визначених законом, і також просили видати їм дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під індивідуальні металеві гаражі відповідно до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, і дану заяву розглянути на черговій сесії та прийняти рішення на протязі місяця за участю кожного з них, як земельним комітетом, так і на сесії, про що завчасно їх інформувати про день, час і місце проведення розгляду їхньої колективної заяви, і додали схему земельної ділянки, зайнятих металевими гаражами за № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.

З наявних матеріалів справи вбачається, що згідно Витягу з рішення комісії (Витяг з протоколу № 6) Засідання Постійної комісії з питань використання земельних та водних ресурсів, екології і охорони навколишнього середовища «Про розгляд колективного звернення громадян про надання на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради по АДРЕСА_3 земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів», розглянувши колективне звернення мешканців АДРЕСА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про надання їм безкоштовно земельні ділянки у приватну власність, на яких розташовані їхні металеві гаражі по АДРЕСА_4, враховуючи, що дані гаражі були встановлені самовільно на території з цільовим призначенням під багатоквартирну житлову забудову з прибудинковою територією, на якій розміщується дитячий ігровий майданчик та зона відпочинку для мешканців житлового масиву та заявниками не було додано графічних та інших матеріалів, відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, керуючись ст. 12, ч.ч. 6, 7 ст. 118. ст. 121 Земельного кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», комісія вирішила рекомендувати сесії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради відмовити вищезазначеним громадянам у наданні земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, що зазначена заявниками територія має інше цільове призначення згідно генплану с. П.Борщагівка, а також врахувати, що до вищезазначеного колективного звернення заявниками не додано графічних та інших матеріалів, відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 118 ЗК України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ.

Рішенням № 81 Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 7 сесії УІІ скликання ІІІ пленарного засідання від 30 червня 2016 року «Про погодження висновку постійної комісії з питань використання земельних та водних ресурсів відмовити у наданні земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних гаражів» зазначено, що враховуючи висновок постійної комісії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради з питань використання земельних та водних ресурсів, екології і охорони навколишнього середовища «Про розгляд колективного звернення вищезазначених громадян про надання на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради по АДРЕСА_3 земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів», в якому вказано, що заявниками зазначається прибудинкова територія, на якій розміщується дитячий ігровий майданчик та зона відпочинку для мешканців житлового масиву по АДРЕСА_1 і не передбачено Генеральним планом с. П.Борщагівка розміщення індивідуальних гаражів. Згідно протокольного рішення (висновку) зазначена депутатська комісія з питань використання земельних та водних ресурсів, екології і охорони навколишнього середовища рекомендує сесії сільської ради відмовити вищезазначеним громадянам у наданні земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, в зв'язку з тим, що зазначена заявниками територія має інше цільове призначення згідно Генплану с. П.Борщагівка, а також врахувати, що до вищезазначеного колективного звернення заявниками не додано графічних та інших матеріалів, відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ. Відповідно до вищевикладеного та керуючись ст. 12, ч. 6, ч. 7 ст. 118, ст. 121 Земельного кодексу України, Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада вирішила погодити рішення постійної комісії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради з питань використання земельних та водних ресурсів та відмовити мешканцям АДРЕСА_2. гр. ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у наданні земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради.

07 липня 2016 року запитувач ОСОБА_2 звернулась з Інформаційним запитом на отримання публічної інформації до сільського голови Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_10, в якому зазначала, що вона має намір отримати інформацію, зокрема, чому колективну заяву про безкоштовну передачу земельної ділянки, на яких розташовані металеві гаражі, було розглянуто депутатами Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради на сесії 30 червня 2016 року без їхньої участі, оскільки заявники просили розглянути заяву за участю кожного з них, як земельним комітетом, так і на сесії, про що їх завчасно проінформувати про день, час та місце розгляду їхньої колективної заяви, яка була зареєстрована в сільській раді 31 травня 2016 року за вхідним № Л-852. До відповіді вона просила приєднати рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 30 червня 2016 року та пакет документів виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради по розгляду колективної заяви від 31 червня 2016 року за вхідним № Л-852.

12 липня 2016 року заступником сільського голови ОСОБА_12 виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільскої ради Києво-Святошинського району Київської області було надано відповідь ОСОБА_2 в якій вказано, що на її Інформаційний запит за вх. № 62 від 07 липня 2016 року виконавчий комітет Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради повідомив, що працівниками апарату виконкому Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради розглянуто її запит про надання інформації в порядку ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», і з огляду на великі обсяги запитуваної інформації, змушені повідомити, що працівникам апарату виконкому сільської ради потрібен додатковий час для надання об'єктивної відповіді на її звернення, і на зазначений запит за вх. № 62 від 07 липня 2016 року в стислий термін буде додатково направлена відповідь.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України „Про звернення громадян громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою до органів місцевого самоврядування, посадових осіб, має право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву, брати участь у перевірці поданої заяви та бути присутнім при розгляді заяв.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи місцевого самоврядування зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги cкласти про це мотивовану постанову, на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень.

Згідно вимог ст. 20 Закону України „Про звернення громадян звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення-невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівнику відповідного органу або його заступнику встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін для вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію.

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, кого стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причин надання.

Позивач зазначала, що відповідач до цього часу так і не надіслав відповіді та запитуваної інформації на запит, вхідний № 62 від 07 липня 2016 року, також не надіслав пакет документів (висновку) виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагіваської сільської ради щодо розгляду колективної заяви з приводу оплати земельного податку на земельні ділянки, на яких розташовані металеві гаражі, посилаючись на великі обсяги запитуваної інформації. Про вказаний факт свідчить і лист виконавчого комітету від 12 липня 2016 року за № 62.

З огляду на викладене, слід зазначити, що в справі відсутні відомості, що інформаційний запит позивача на отримання публічної інформації був розглянутий і виконаний відповідачем у встановленому порядку та строки, як того вимагає чинний Закон України «Про доступ до публічної інформації», а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправною бездіяльності Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області через порушення вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про доступ до публічної інформації»

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад, а також передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Згідно вимог ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; Г) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до вимог ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

В силу ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що чинним законодавством України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання, а також передбачено вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу зобов'язаний належним чином мотивувати причини такої відмови.

Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, яка розглядала колективне звернення мешканців с. П.Борщагівка: ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про надання їм земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, зобов'язана була обґрунтувати своє рішення про відмову у наданні їм земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, як того вимагає чинне законодавство.

Саме лише посилання відповідача в рішенні сільської ради на те, що він відмовив вказаним громадянам у наданні їм земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, не може свідчити про те, що відповідач належним чином мотивував своє рішення.

Водночас, відповідач не обґрунтував і не послався на конкретні докази, що підтверджували б його відмову у задоволенні порушеного питання вказаними громадянами. В рішенні відповідач зазначаючи, що до вищевказаного колективного звернення заявниками не додано графічних та інших матеріалів, мав би вказати які конкретно графічні та інші матеріали мали б надати відповідачу мешканці с. П.Борщагівка, які звернулись із колективною заявою до відповідача.

З доданої копії колективної заяви про безкоштовну передачу земельної ділянки у приватну власність, на яких розташовані металеві гаражі, від 31 травня 2016 року вбачається, що в ній міститься схема земельної ділянки будинку № 23 по АДРЕСА_3. Які ж конкретно матеріали необхідно було надати заявникам, в рішенні № 81 від 30 червня 2016 року відповідачем не зазначено.

Також слід зазначити, що у вказаній колективній заяві заявники просили дану заяву розглянути на черговій сесії та прийняти рішення на протязі місяця за участю кожного з них, як земельним комітетом, так і на сесії, про що завчасно їх інформувати про день, час і місце проведення розгляду їхньої колективної заяви, і додали схему земельної ділянки, зайнятих металевими гаражами за № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.

Однак, всупереч вимогам ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач не проінформував ОСОБА_2 про день, час і місце розгляду колективної заяви від 31 травня 2016 року за вхідним № Л-852, тобто приймав рішення у її відсутності.

Таким чином, на пленарному засіданні сесії були розглянули і вирішили права заявників за їх відсутністю, що є порушенням прав осіб на участь у процесі прийняття рішення передбаченого ч. 3 ст. 2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до приписів ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не спростовано в повному обсязі обставин, зазначених у позовній заяві, тобто не надано суду доказів щодо законності прийняття рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 81 від 30 червня 2016 року «Про погодження висновку постійної комісії з питань використання земельних та водних ресурсів відмовити у наданні земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних гаражів», у зв'язку з чим означене рішення підлягає скасуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.