Справа № 206/945/17
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/945/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"18" квітня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Портній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Дніпропетровськ лейтенанта поліції 4 роти 3 батальйону Косих О.О., про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

23 лютого 2017 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12.02.2017 року о 13 годині 00 хвилин він керуючи автомобілем Mersedes-benz cls 350 НОМЕР_1 рухався за маршрутом вул. Володимира Мономаха - пр. Дмитра Яворницького (м. Дніпро), а саме, здійснював правий поворот із вулиці Володимира Мономаха на пр. Дмитра Яворницького (по напрямку руху у бік залізничного вокзалу) в м. Дніпро. Під час зупинки на червоне світло світлофора, що розташований на перехресті вищезазначених вулиць, почув нехарактерний звук свого автомобіля. В зв'язку з чим, після виконання повороту, звільнивши проїзд іншим транспортним засобам із перехрестя, зробив вимушену тимчасову зупинку для огляду свого автомобіля. Зупинка була зроблена в 40-ка метрах від перехрестя по пр. Дмитра Яворницького. Ніякої розмітки щодо заборони зупинки не було. Він не бачив ніяких дорожніх знаків щодо заборони тимчасової зупинки, в місці, де він здійснив вимушену зупинку. В зоні його видимості жодних дорожніх знаків щодо заборони зупинки чи стоянки чи інших забороняючих знаків не було. Крім того, на даному відрізку дороги передбачені спеціально відведені місця для стоянки, що передбачено п.п. 26.2.Б.

Окрім того, у п.31.5. ПДР зазначено, що «у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у цих Правилах, водій повинен вжити заходів їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 в 9.11 цих Правил» рухатись до найближчого місця стоянки із використанням запобіжних заходів, та наступного дня здійснити діагностику та ремонт на СТО.

Після огляду свого авто та переконавшись, що відсутні механічні пошкодження він мав намір продовжити рух,однак у цей час до нього підійшли співробітники поліції та повідомили про правопорушення, а саме вимоги дорожнього знаку 5.11 Правил дорожнього руху Смуга для руху маршрутних транспортних засобів. Крім того зазначає, що огляд авто ним було проведено менше ніж за 30 секунд тож ніякої навмисної зупинки не було. Тому ним була зроблена зупинка, а не стоянка. Кваліфікація його так званого адміністративного правопорушення не є обґрунтованою та правомірною, так як ніякої стоянки не було, а це була вимушена зупинка. Вважає, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону та є безпідставною.

На підставі викладеного позивач просить суд скасувати постанову серії ЕАА № 060587 по справі про адміністративне правопорушення від 12.02.2017 року та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.1-2).

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що позивач в дійсності не вчиняв даного правопорушення. Зупинка була здійснена вимушено, що підтверджується матеріалами справи. Автомобіль мав несправності, тому був вимушений зупинитися найближчому місці не перешкоджаючи руху. Патрульна поліція повідомила, що це місце для маршруток і він не мав права зупинятися. Позивач просив надати йому відеозапис для ознайомлення але йому відмовили і сказали сплатити штраф. Крім того поруч стояли інші автомобілі, але поліція їх не чіпала. Є підтвердження, що він відразу звернувся до сервісного центру, бо мав несправності.

Відповідач Косих О.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити з підстав викладених у запереченнях (а.с.13-15). Пояснив, що його дії були правомірні. Під'їхавши до водія вони запитали причину зупинки, але водій спочатку не відповів, що поламався, а сказав, що не помітив знак. Було роз'яснено його права, водій попросив аркуш для пояснень, але і в них не написав, що була вимушена зупинка. Це все фіксувалося на камеру. Позивач стояв п'ять хвилин, тому була зупинка. Знак забороняючий не дублюється.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2017 року, серія ЕАА № 060587, яка винесена інспектором УПП в м. Дніпропетровськ, лейтенантом поліції 4 роти 3 батальйону Косих О.О. на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу згідно із ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень (а.с.3).

Відповідно до даної постанови, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mersedes НОМЕР_1 здійснив зупинку на смузі для руху т.з., позначеної дорожнім знаком 5.11 "Смуга для руху маршрутних т.з." чим порушив пункт 17.1 ПДР.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 інспектору УПП від 12 лютого 2017 року він здійснив вимушену зупинку у зв'язку з тим, що почув нехарактерний звук свого автомобіля в районі заднього правого колеса. Зупинка здійснена для огляду на наявність несправностей в сорока метрах від перехрестя (а.с.6-7).

З заказу № 16 від 13.02.2017 року ОСОБА_1 звертався до ФОП Євсєєнко за діагностикою ходової частини автомобіля Mersedes-benz cls 350 НОМЕР_1 (а.с.21).

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема , необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правилами дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, п. 17.1 чітко визначено, що а дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Правилами дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, п. 1.10 вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Пунктом 15.14 ПДР встановлено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.

Відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дане правопорушення не знайшло підтвердження. Дії відповідача не відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем не встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Викладені в спірній постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 060587 від 12.02.2017 року обставини в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, жодних допустимих доказів їх достовірності відповідачами надано не було.

Зокрема, не було спростовано доводів позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку у зв'язку з несправністю автомобіля.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про відсутність події та складу правопорушення, у якому позивача визнано винним оскаржуваною постановою про адміністративне правопорушення ЕАА № 060587 від 12.02.2017 року, якою за ч. 3 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 510,00грн.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 258, 268, 287, 288, 289 КУпАП ст.ст. 3, 11, 17, 18, 19, 69-71, 159-163, КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2017 року серії ЕАА № 060587, якою за ч.3 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 510,00 грн., справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков