Справа № 820/5999/16
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 р.Справа № 820/5999/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

при секретарі судового засідання - Ружинській К. О.,

за участю представників сторін:

представника позивача - Березко О. І.,

представника відповідача - Омельченка О. В.,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2017р. по справі № 820/5999/16

за позовом Харківської міської ради

до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним і скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиція Харківської області Ємець Івана Олександровича, про реєстрацію об'єкта нерухомого майна: житлового будинку літ. "А-2", загальною площею 359,0 кв.м. та самочинно побудованих: сарай літ. "Б", цоколь літ. "АЦОК ", ґанок літ. "а", балкони літ. "а-1","а-2", "а-3" вимощення літ. "І", огорожа №1,2,3,4, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. за реєстраційним номером 01, який був зареєстрований на підставі рішення Київського районного суду міста Харкова від 31.10.2014 по справі № 640/16352/14-ц (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу), індексний номер: 130121184 від 20.01.2016 15:18:00 Ємець Іван Олександрович, Харківський міський територіальний округ).

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 06.03.2017 року відмовив у задоволенні позову.

Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, вважав постанову суду першої інстанції такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 20.01.2016 року ОСОБА_5 звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції із заявою №15314082 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна, а саме - житловий будинок, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Ємець І.О. проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна.

Вважаючи, що рішення про реєстрацію зазначених об'єктів нерухомого майна прийнято всупереч нормам діючого законодавства, Харківська міська рада звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що скасування реєстрації права власності фізичних осіб на об'єкт нерухомості у даній справі призведе до позбавлення їх зазначеного права, колегія суддів вважає, що зазначений спір випливає з приватно-правових відносин права власності і має вирішуватися за правилами ЦПК.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України у справі № 826/4858/15 від 14 червня 2016 року.

Доводи позивача про те, що у даній справі Харківська міська рада звернулася за захистом порушеного інтересу її структурного підрозділу - департаменту архітектурно-будівельного контролю є необґрунтованими, оскільки міським радам та органам ДАБК не надано повноважень на здійснення у такий спосіб контролю за рішенням органів реєстраційної служби.

Згідно п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч.2 та ч. 3 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За таких обставин ухвалене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по даній справі.

Керуючись ст. 157, 160, 167, 195,196, ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2017 р. по справі № 820/5999/16 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 16.05.2017 р.