Справа № 817/2344/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"16" травня 2017 р. Справа № 817/2344/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" березня 2017 р. у справі за позовом Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Управління КБ ВК Рівненської міської ради) звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправними дій податкового органу щодо проведення перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, за наслідками яких складено акт від 05.09.2016 №191 та про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненської області форми "Ш" від 21.09.2016 №, яким відповідно до акта перевірки від 05.09.2016 №191 встановлене порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб визначеного п.287.3 ст.287 Розділу ХІІІ Податкового кодексу України та на підставі ст.126 глави 11 Розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 11 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 53105,43 грн. Управління КБ ВК Рівненської міської ради зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 5310,55 грн..

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача вказує, що податковим органом при проведенні перевірки не дотримано вимог ст.79 Податкового кодексу України щодо особливостей проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки податковим органом здійснювалася перевірка своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов'язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 06.05.2016 №. Також вказує, що податковий орган вийшов за межі наданих повноважень в частині того, що самостійно розробив форму акту перевірки, яка не затвердження центральним органом державної фіскальної служби України. Просив суд визнати протиправними дії податкового органу та скасувати оспорюване податкове повідомлення-рішення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області щодо проведення перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, за наслідками яких складено акт за №191 від 05.09.2016 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області форми "Ш" за № від 21.09.2016 року.

Присуджено на користь позивача - Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, судовий збір у розмірі 2756,00 грн..

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову -про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.197 КАС України справа судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області проведено перевірку своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов'язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 06.05.2016 №.

За наслідками проведення такої перевірки ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області складено акт про своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності від 05.09.2016 №191 (далі - акт перевірки).

Згідно акту перевірки, Управління КБ ВК Рівненської міської ради в порушення ч.1 ст.49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", п.287.3 ст.287 Розділу ХІІІ Податкового кодексу України затримало сплату узгодженої суми грошового зобов'язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 06.05.2016 №, а саме: на 11 днів по терміну сплати 19.08.2016, фактично погашено 30.08.2016 на суму 53105,43 грн..

На підставі зазначеного акту, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 21.09.2016 №, яким встановлене порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб визначеного п.287.3 ст.287 Розділу ХІІІ Податкового кодексу України та на підставі ст.126 глави 11 Розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 11 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 53105,43 грн. Управління КБ ВК Рівненської міської ради зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 5310,55 грн..

Не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням Управління КБ ВК Рівненської міської ради здійснило його оскарження до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області).

Рішенням про результати розгляду скарги від 29.11.2016 №530/10с/17-00-10-03/159 ГУ ДФС у Рівненській області залишило без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 21.09.2016р № про визначення штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничного строку суми узгодженого грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб в сумі 5310,55 грн., а скаргу Управління КБ ВК Рівненської міської ради від 03.10.2016 №01-19/597 (вхідний №116/10с/17-00 ГУ ДФС у Рівненській області від 04.10.2016) - без задоволення.

Не погодившись з Рішенням про результати розгляду скарги від 29.11.2016 №530/10с/17-00-10-03/159 Управління КБ ВК Рівненської міської ради було подано до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) повторну скаргу.

Рішенням про результати розгляду скарги від 03.02.2017 №2013/6/99-99-11-03-01-25 ДФС України залишила без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 21.09.2016 № та рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями, Позивач з позовом звернувся до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржене податкове повідомлення-рішення дійшов висновку, що Відповідачем проведено не камеральну перевірку податкової звітності, а проведено документальну не виїзну перевірку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 06.05.2016р. № з порушенням порядку її проведення через недотримання вимог ст.79 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.62 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) визначено види перевірок, які мають право проводити органи державної податкової служби, а саме: камеральні, документальні, фактичні.

Твердження Відповідача, що ними проведено саме камеральну перевірку спростовується наступним.

Так, особливості проведення камеральної перевірки визначено ст.76 Податкового кодексу України.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Як вбачається з акту перевірки відповідачем проведено перевірку не податкової звітності, а перевірку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 06.05.2016р. №.

У свою чергу, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначено ст.79 Податкового кодексу України.

Так, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями).

У відповідності до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI - документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної фіскальної служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Враховуючи той факт, що Позивач не отримував копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, тому у податкового органу були відсутні правові підстави для проведення такої перевірки.

Дані обставини вказують на порушення податковим органом порядку проведення перевірки позивача через недотримання вимог ст.79 Податкового кодексу України.

З огляду на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14 та від 09.02.2016 у справі №826/5689/13-а, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що невиконання вимог п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У відповідності до п.81.3 ст.81 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.

Крім того, суд вірно виходив з того, що форма акту перевірки не затверджена жодним наказом ДФС України, а самостійно розроблена Відповідачем.

Тому, у відповідності до ч.3 ст.70 КАС України, зафіксована інформація у акті перевірки від 05.09.2016 №191 не може братись до уваги, як доказ, оскільки одержана з порушенням закону.

Також встановлено, що 31.08.2016 Управлінням КБ ВК Рівненської міської ради до Рівненського окружного адміністративного суду було подано адміністративний позов про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 06.05.2016 №. Ухвалою від 14.09.2016 Рівненським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі №817/1355/16. У відповідності до абз.4 п.56.18 ст.56 Глави 4 Розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що податковий орган вийшов за межі наданих йому повноважень і діяв поза межами правового поля, що у свою чергу нівелює наслідки проведення такої перевірки у вигляді прийнятого податкового повідомлення-рішення.

В силу вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради вул. Лермонтова, 6,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області вул. Відінська, 8,м. Рівне,33023

4-третій особі: - ,