Справа № 214/7100/16-а (2-а/214/67/17)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 рокусправа № 214/7100/16-а (2-а/214/67/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2

третя особа Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 756585 від 27.11.2016, винесену Інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 27 листопада 2016 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 726585, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. у звязку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 27 листопада 2016 року, керуючи транспортним засобом в м. Кривому Розі по вул. Січеславській в районі електроопори № 150, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот (розворот), в той час, коли праві інші смуги були не зайняті, чим порушив вимоги п. 11.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаною постановою, зазначив, що автомобіль під його керуванням здійснював рух по крайній лівій смузі для руху, а саме - з метою здійснення розвороту ліворуч, адже позивач згідно п. 10.4 ПДР України завчасно зайняв крайню ліву смугу для руху з метою здійснення маневру, повязаного із зміною напрямку руху. Для забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуючи конфігурацію дороги, позивач рухався по крайній лівій смузі в очікуванні можливості здійснення маневру відповідно до вимог дорожньої розмітки 1.7 або 1.11 ПДР України. При цьому він не змінював смугу для руху з метою забезпечення можливості стежити за дорожньою обстановкою з урахуванням темного часу доби, погодних умов у вигляді дощу, недостатньої видимості у напрямку руху для чіткого розпізнання елементів дороги у вигляді дорожньої розмітки 1.7 або 1.11. Здійснюючи рух у крайній лівій смузі, він не створював перешкоди або небезпеки для руху для інших учасників.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем надано відеозапис, яким зафіксовано виключно рух автомобіля позивача. При цьому вказаним доказом не підтверджується факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, адже відеозапис не доводить створення водієм перешкоди або небезпеки для руху для інших учасників дорожнього роху, що є складовою адміністративного правопорушення.

При цьому суд першої інстанції не надав обґрунтованої оцінки доводам відповідача щодо встановлених обставин правопорушення, адже субєктивне сприйняття посадовою особою певних обставин не може вважатися належним доказом в адміністративній справі, адже такими можуть бути лише пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показання свідків, письмові і речові докази, висновки експертів.

Також суд першої інстанції необґрунтовано послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення, який патрульним не складався і до матеріалів справи долучений не був.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про недоведеність відповідачем порушення ПДР з боку позивача, що свідчить про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення № 756585 від 27.11.2016.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, що стало підставою для постановлення помилкового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року в адміністративній справі № 214/7100/16-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, № 726585 від 27 листопада 2016 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 16 травня 2017 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров