Справа № 810/216/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/216/17 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Грибан І.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Богуславської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконними дій,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Богуславської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, у якому просив: визнати протиправною відмову Богуславської районної державної адміністрації у прийнятті документів та оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації щодо оформлення ОСОБА_2 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, викладену у листі №12-04/3305 від 18.10.2016; зобов'язати Богуславську районну державну адміністрацію розглянути надані ОСОБА_2 документи, оформити та направити відповідне подання для розгляду уповноваженим органом Київською обласною державною адміністрацією, для вирішення питання про присвоєння ОСОБА_2 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; зобов'язати Департамент соціального захисту Київської обласної розглянути подання Богуславської районної державної адміністрації Київської області про встановлення ОСОБА_2 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати ОСОБА_2 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача, при цьому вказує на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом установлено, що ОСОБА_2 має статус особи, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.10.1993р., виданим Київоблдержадміністрацією.

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 22 від 24.02.2015 встановлено, що ОСОБА_2, має захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, а саме "Сr правої легені. Т1NОМО, ст.1, кл.гр. ІІ. Стан після резекції с/долі правої легені (2014 р.)".

Київською обласною медико-соціальною експертною комісією було встановлено ОСОБА_2, з 27 березня 2015 року II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою серії НОМЕР_2 від 06.04.2016.

05.10.2016 позивач звернувся до Богуславської районної державної адміністрації Київської області із заявою та пакетом документів для отримання посвідчення особи, - яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Листом від 18.10.2016 № 12-04/3305 відповідач повідомив ОСОБА_2 про відсутність правових підстав для видачі йому посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, мотивувавши це тим, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме припинено дію ст. 23 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачалося надання відповідних пільг особам віднесеним до категорії 4 та виключено з переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, населені пункти зони радіолоекологічного контролю.

Задовольняючи позов, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 цього Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент звернення із заявою про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, про що свідчить копія посвідчення серії В-І №065394 від 04.10.1993.

При цьому відповідачем не надано доказів того, що назване посвідчення вилучалося або визнавалося недійсним або втратило чинність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Статтею 12 названого Закону передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Наявними у справі доказами підтверджується, що позивачеві, який має статус потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, з 27 березня 2015 року встановлено II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Відмовляючи у встановленні позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач посилався на Закон України від 28.12.2014 № 76-VІІІ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII та, зокрема, зону посиленого радіоекологічного контролю, в тому числі і населений пункт, в якому проживала позивач, виключено з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів вважає такий висновок відповідача помилковим і погоджується з позицією місцевого суду про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015. В той же час, жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не відбулось.

Крім того, виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на те, що позивач проходив огляд в МСЕК вже після набрання чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VІІІ, оскільки на момент проходження огляду МСЕК позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який зберігається у нього довічно, якщо не буде змінений на іншу категорію.

Спираючись на ці ж висновки видаються нормативно необґрунтованими доводи відповідача про те, що дія посвідчення потерпілого категорії 4 позивача автоматично припинена з 01.01.2015.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає законним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність відмови відповідача у видачі позивачу посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Богуславської районної державної адміністрації розглянути надані ОСОБА_2 документи, оформити та направити відповідне подання для розгляду уповноваженим органом Київською обласною державною адміністрацією, для вирішення питання про присвоєння ОСОБА_2 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, а також зобов'язання Департаменту соціального захисту Київської обласної розглянути подання Богуславської районної державної адміністрації Київської області про встановлення ОСОБА_2 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати ОСОБА_2 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, апеляційний суд виходить з такого.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями.

Абзацом третім пункту 10 цього Порядку передбачено, що видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Відповідно до абзаців 4 та 9 пункту 10 вказаного Порядку посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.10 вищевказаного Порядку рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Інших вимог щодо надання документів вказаний Порядок не містить, відтак до заяви додаються копії документів для встановлення особи, зокрема, паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, копія виписки-довідки МСЕК із експертним висновком та посвідчення потерпілого 4 категорії.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою про видачу посвідчення потерпілого категорії І, для чого надала передбачені законодавством документи.

Проте, Богуславська районна державна адміністрація Київської області листом від 18.10.2016 № 12-04/3305 повідомила позивача про відсутність правових підстав для видачі йому посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії

Оскільки, на час розгляду і вирішення справи судом першої інстанції, Богуславською районною державною адміністрацією Київської області всупереч вимогам Порядку, не було направлено на адресу Київської обласної державної адміністрації відповідного подання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність, станом на час прийняття судом рішення, правових підстав для задоволення позову у частині зобов'язання цього відповідача прийняти документи позивача та направити відповідне подання до Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання про встановлення йому статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Водночас, позовні вимоги про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання та видати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 задоволенню не підлягають, з огляду на передчасність цих вимог.

Так, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, при цьому КАС України не передбачено можливості вирішення спору на майбутнє. Як свідчать матеріали справи, Департамент подання від Богуславської РДА не отримував, будь-якого рішення у відношенні позивача не приймав, відповідно, його прав не порушував, а тому позов у цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, прийнявши рішення у цій частині із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

В іншій частині висновки суду першої інстанції ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню у частині.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Богуславської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконними дій - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації прийняти рішення про надання ОСОБА_2 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати відповідне посвідчення - скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у цій частині.

В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяІ.О. Грибан

Повний текст постанови виготовлено 15 травня 2017 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Грибан І.О.