Справа № 404/2299/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2299/17
Номер провадження 2-а/404/309/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана О.В.,

при секретарі - Туровській О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти батальйону 3 УПП у м. Львові лейтенанта поліції Павлюк Василя Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого, просив:

- визнати протиправними дії інспектора взводу 1 роти батальйону 3 УПП у м. Львові лейтенанта поліції Павлюк Василя Анатолійовича щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №550533 від 31.03.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень;

- визнати незаконною та скасувати постанову серії АР №550533 по справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.03.2017 року відповідачем по справі було складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР №550533, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн., а саме за те, що він 31.03.217 року о 11-55 год. керуючи транспортним засобом Scoda Octavia державний номер НОМЕР_1 у м. Львів пл. Двірцева, 1Ґздійснив зупинку транспортного засобу на пішохідному переході, чим суттєво порушив та створив перешкоди для інших учасників дорожнього руху (пішоходів), чим порушив п.п.15.9 г та п.п.15.10 ПДР України.

Позивач в своєму позові вказує, що з постановою категорично не згоден, викладені обставини в ній не відповідають дійсності. Також, позивач вказує, що відповідач при винесенні постанови про адміністративне стягнення не правильно застосував норми закону, замість ч. 1 ст. 122 КУпАП, вказав, ч. 3 цієї статті. Крім цього, ОСОБА_1 вказує, що він не може бути підданий адміністративному покаранню одразу за порушення п.п.15.9 г та п.п.15.10 ПДР України, тому що це є окремі види правопорушення які виключають один одного.

Частина 3 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.п. 15.9 г ПДР України зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до п.п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем не надана оцінка запереченням позивача на місці розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.04.2017 року про відкриття провадження у справі відповідача зобов'язано надати матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача (а.с. 5). Також, у супровідному листі виклику до суду відповідача зобов'язано надати в судове засідання крім матеріалів про адміністративне правопорушення інші докази на підставі яких позивач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності (фото-, відео- фіксація, пояснення свідків, тощо).

Проте, станом на 27.04.2017 рік суду не було надано жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Щодо питання складення працівником поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, то суд зазначає наступне.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими законом особами розглядати про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення визначені ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП. Розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті ст. 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

В силу положень ст. 254, 258 КУпАП, ст. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідачем по справі також суду не були надані жодні достовірні та належні докази, що позивачем були порушенні ПДР, у зв'язку з чим відсутні жодні підстави, підтверджені належними доказами, для відмови позивачу у задоволенні його вимог.

За таких обставин, усі сумніви трактуються на користь позивача, тому постанову винесену інспектором взводу 1 роти батальйону 3 УПП у м. Львові лейтенантом поліції Павлюк Василем Анатолійовичем слід скасувати.

Проте, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій інспектора взводу 1 роти батальйону 3 УПП у м. Львові лейтенанта поліції Павлюк Василя Анатолійовича, оскільки позивачем не доведено, що дії інспектора при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення були протиправними, суд скасовую постанову не з підстав протиправних дій, а з підстав не надання доказів вини позивача в суді.

За вказаного, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 4-9, 11, 69, 71, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти батальйону 3 УПП у м. Львові лейтенанта поліції Павлюк Василя Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №550533 від 31.03.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган