Справа № 804/7355/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 р. справа № 804/7355/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановив:

01 листопада 2016 року Державна податкова інспекція у Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути з відповідача узгоджені податкові зобов'язання по орендній платі за землю з фізичних осіб в розмірі 37 275,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не сплатила у встановлені законодавством строки узгоджені податкові зобов'язання по орендній платі за землю з фізичних осіб за 2015 рік та 2016 рік на вказану суму, що стало підставою для звернення податкового органу до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи судовою повісткою, направленою на адресу його державної реєстрації, проте, поштове відправлення повернулося до суду з довідкою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання». Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідачем не надано до суду ні письмових заперечень проти позову, ні доказів на спростування заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні 24.01.2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також, надав клопотання про розгляд справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, та за відсутності потреби у виклику свідків та проведенні судових експертиз, у відповідності до вимог ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

30.05.2002 року між виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради в особі першого заступника міського голови ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_4 (орендар) укладено договір оренди землі.

Згідно вказаного договору, орендарю до 20.12.2016 року передається в оренду земельна ділянка для комерційного використання (для розміщення магазину) загальною площею 0,0210 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шмідта, 2. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 302809,12 грн.

Відповідно до п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України визначено, що цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно ст.9 Податкового кодексу України, плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень Податкового кодексу України з урахуванням критеріїв, які визначені у розділі XIII «Плата за землю».

Відповідно до пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Пунктами 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Водночас, пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трьох відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно п.286.5 ст. 286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст.58 цього Кодексу.

У відповідності п.287.5 ст. 287 ПКУ, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом на виконання вимог ст.ст. 58, 288 Податкового кодексу України виносились відповідні рішення, а саме: податкове повідомлення-рішення №102-17 від 16.04.2015 р., яким відповідачеві визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати в розмірі 27 835,20 грн. (термін сплати до 08.08.2015 р.) та податкове повідомлення-рішення №290-1303 від 19.07.2016 р. на суму 39 254,02 грн. (термін сплати 17.09.016 р.).

Вказані рішення отримані відповідачем, доказів їх оскарження суду не надано.

У звязку з несвоєчасною сплатою відповідачем податкових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні №102-17 від 16.04.2015 р., контролюючим органом на підставі ст.129 Податкового кодексу України нараховано пеню в розмірі 3 164,37 грн.

Таким чином, у відповідача виник податковий борг з орендної плати з фізичних осіб за 2015-2016 р.р., з урахуванням пені, на загальну суму 70 253,59 грн. Враховуючи наявну переплату, частина нарахованих зобовязань за повідомленнями-рішеннями № 102-17 від 16.04.2015 р., № 290-1303 від 19.07.2016 р. була погашена. Таким чином, залишок несплачених узгоджених грошових зобовязань по вказаному податку на даний час складає 37 275,17 грн., що відповідає сумі заявлених позовних вимог.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу, податковим органом 12.02.2016 року сформовано податкову вимогу № 367-23 на суму 21 861,12 грн., яку направлено на його адресу засобами поштового зв'язку. Сума, вказана у податковій вимозі, відповідачем не сплачена.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги

Згідно п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до п. 95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктами 95.3, 95.4 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи підтвердження матеріалами справи наявність у відповідача податкового боргу на суму заявлених позовних вимог, а також додержання податковим органом процедури його стягнення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (інн. НОМЕР_1) на користь державного бюджету (за кодом бюджетної класифікації 18010900, рахунок №0007 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, одержувач УДКСУ у Кіровському районі м. Дніпропетровська) в рахунок погашення податкового боргу по орендній платі за землю з фізичних осіб кошти в розмірі 37 275,17 грн. (тридцять сім тисяч двісті сімдесят пять гривень 17 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину

постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5