Справа № 287/22/17-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Волощук В.В.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"10" травня 2017 р. Справа № 287/22/17-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "23" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, яка полягає у відмові у призначенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправною.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, ІПН: 20405093, призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 12.09.2016 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, ІПН:20405093, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 12.09.2016 року.

В решті позову ОСОБА_3, стосовно стягнення із Державного бюджету України на її користь витрат зі сплати судового збору у розмірі 640.00 грн., відмовлено.

Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 при досягненні 52 років і 6 місяців, що підтверджується паспортом серія НОМЕР_3 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, листом № 4612/03 від 20.12.2016 року відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав видачі та завірення посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи потерпілої 4 категорії НОМЕР_2 від 14.11.1997 райдержадміністрацією, а не обласною державною адміністрацією, як вимагає норма ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.сп.10).

Вказана обставина стала підставою для звернення ОСОБА_3 до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 надано достатню кількість документів, які підтверджують його право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому відмова УПФ в призначенні такої пенсії є безпідставною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В силу вимог статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так в ч.2 ст.55 Закону зазначено, що мають право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

При цьому беручи до уваги, що відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року, відповідно до розділу 2 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року.

То жінки, які згідно зі статтею 55 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 4 категорії, мають право на зниження пенсійного віку на 5 років, пенсія за віком призначається після досягнення ними такого віку: 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1963 року по 31 березня 1964 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.6), відтак пенсія за віком їй призначається після досягнення нею віку 52 роки 6 місяців та має страховий стаж не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Суд вірно вказав, питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7 вищезазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

При цьому, згідно з п. 38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено, що позивачка 14.11.1997 року отримала посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю НОМЕР_2 від 14.11.1997 (категорія 8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала з 26.04.1986 року по 14.08.2008 в с.Рудня-Бистра, Олевського району Житомирської області, що стверджується довідкою №412 від 03.10.2016 року виданою Руднє-Бистрянською сільською радою (а.с.9), з якої слідує, що позивачка дійсно була зареєстрована та постійно проживала з 26.04.1986 року по 14.08.2008 в с.Рудня-Бистра, Олевського району Житомирської області (постановою КМУ від 23.07.1991 року № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю).

У відповідності до ст.2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Згідно до ст.10 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 видача посвідчень провадиться зокрема іншим потерпілим обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів зазначає, що оскільки належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалося, тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

На чинність посвідчення вказує і на той факт, що позивачка згідно абз.3 п.3 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, станом на 01.01.1993 проживала у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4-х років. Таким чином, першопочаткова величина зниження пенсійного віку 2 роки є встановленою.

Стосовно додаткового строку зменшення пенсійного віку, а саме 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але в загальному з урахуванням першопочаткової величини, не більше 5 років, то суд вірно вказав, що позивачка отримала це право, оскільки з 26.04.1986 року по 14.08.2008 року була зареєстрована та проживала - в с.Рудня-Бистра, Олевського району Житомирської області.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України позивачка набула права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок постійного проживання в зоні радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року. Подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо її проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, а тому відмова пенсійного органу у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на п'ять років є необґрунтованою і є підстави для визнання

У частині відмови у задоволенні позову постанова не оскаржується.

З огляду на наведене, суд першої інстанції належним чином з'ясував обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку та зробив обгрунтований висновок, про наявність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області залишити без задоволення, постанову Олевського районного суду Житомирської області від "23" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Житомирська область,11002

4-третій особі: - ,