Справа № 338/274/17
Суддя: Битківський Л.М.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/274/17

03 травня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ГРПП Тисменицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області сержанта поліції Гавриліва Юрія Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора ГРПП Тисменицького ВП ГУНП Гавриліва Ю.В. про визнання протиправною та скасування постанови серії БР №398501 від 20 лютого 2017 року, якою він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 20 лютого 2017 року близько 10 год., керуючи транспортним засобом марки «Honda», н.з. НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Стрий-Чернівці, здійснив обгін автомобіля «УАЗ», після чого був зупинений працівником патрульної поліції. Щодо причини зупинки інспектор зазначив, начебто він порушив ПДР - здійснив обгін транспортного засобу на шляхопроводі. Так як це не відповідало дійсності, висловив свої заперечення. Однак інспектор ГРПП Тисменицького ВП ГУНП Гаврилів Ю.В. його пояснення до уваги не взяв, одразу на місці виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова була винесена незаконно, упереджено, за відсутності факту порушення ПДР, з грубим порушенням процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначеного КУпАП. Зокрема вказує, що серед матеріалів про адміністративне порушення, яке він нібито скоїв, є лише раніше згадана постанова, зміст якої не відповідає дійсності, обставинам справи та вимогам ст.283 КУпАП, а також пояснення свідка-водія автомобіля, який він обігнав, написані під диктовку інспектора. В оскаржуваній постанові інспектором Гаврилівим Ю.В. не вказано ні пункту ПДР, порушення якого начебто було допущено, не зазначено конкретний відрізок автошляху Н10, на якому це сталось (при тому, що загальна протяжність цієї автодороги більше 270 км, вона проходить по території трьох областей). До того ж працівником патрульної поліції зазначено, що постанова винесена 20 лютого 2016 року, хоча справа розглядалась 20 лютого 2017 року.

Також звертає увагу суду на те, що Правила дорожнього руху не порушував. Здійснення обгону попутного поодинокого транспортного засобу, який рухається з швидкістю менше 30 км/год, за умови забезпечення при цьому безпеки дорожнього руху, ПДР не заборонено. На ділянці дороги, де був здійснений маневр, шляхопроводу немає, інспектор вніс до постанови завідомо неправдиву інформацію. Доказів на підтвердження того факту, що обгін було здійснено на шляхопроводі працівник патрульної поліції на його вимогу не представив.

Окрім того, інспектор Гаврилів Ю.В під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не роз'яснив йому процесуальні права, не з'ясував всі фактичні обставини справи, не прийняв до уваги його заперечення. Також йому не було надано можливості задати питання свідкові, скористатись послугами адвоката, хоча він заявляв клопотання про це. Зважаючи на викладене, просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №398501 від 20 лютого 2017 року.

В судове засідання позивач не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлений позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою інспектора ГРПП Тисменицького ВП ГУНП Гавриліва Ю.В. серії БР №398501 від 20 лютого 2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки цього числа о 09 год. 49 хв. на автодорозі Н10 Стрий-Чернівці, керуючи транспортним засобом марки «Honda», н.з. НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля на шляхопроводі (а.с.7).

Вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч.5 ст.258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

З позовної заяви, копії оскаржуваної постанови вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення інспектором Гаврилівим Ю.В. відносно ОСОБА_1 не складався, хоча останній заперечував свою вину у вчиненні такого.

Окрім того, відповідачем не спростовані твердження позивача про те, що йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не були роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, позбавлено права на правову допомогу.

Суд також вважає, що інспектором Гаврилівим Ю.В. в постанові неналежним чином вказано місце вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо вказаної в постанові дати - 20 лютого 2016 року, суд вважає, що відповідачем було допущено описки, так як постанова з пояснень позивача винесена 20 лютого 2017 року.

Оскільки належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного порушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, до постанови не долучені, в ході розгляду справи відповідачем суду не представлені, а також враховуючи той факт, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором ГРПП Тисменицького ВП ГУНП Гаврилівим Ю.В. були допущені процесуальні порушення, суд приходить до переконання, що постанову серії БР №398501 від 20 лютого 2017 (2016) року, слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі ст.ст.7; 258; 293 КУпАП, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову серії БР №398501 від 20 лютого 2017 (2016) року, винесену інспектором ГРПП Тисменицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області сержантом поліції Гаврилівим Юрієм Віталійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Суддя Л.М. Битківський