Справа № 810/3359/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м. Київ 810/3359/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання: Волощук Л.В., в присутності

позивача - ОСОБА_1,

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 - фізичної особи підприємця

до Вишгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1, фізична особа підприємець, з позовом до Вишгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного Укправління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 03.10.2016 № 000042/10-08-21-00/НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення прийнято за відсутності порушень з боку позивача, оскільки фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 не було порушено вимог статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.95р. № 481/95-ВР.

Так, позивач зазначив, що він погоджується, що під час перевірки в магазині знаходилась пляшка напою винного білого у якого закінчився граничний строк зберігання, однак, в той же час, позивач зазначає, що працівниками контролюючого органу при перевірці не було враховано положення абзацу 2 пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 30.07.1996 № 854, відповідно до яких, вина шампанські, ігристі та тихі, вермути, коньяки України і бренді, в яких після закінчення гарантійних строків зберігання не з'явилося помутніння чи видимого осаду, придатні для подальшого зберігання та реалізації.

Позивач наполягає, що у виявленій пляшці напою винного білого за зовнішніми проявами та візуальною оцінкою відсутні жодні прояви помутніння чи видимого осаду, а тому він придатний до споживання та реалізації.

Крім того, позивач зазначив, що працівниками податкового органу не було йому вручено (надіслано) примірник Акта перевірки на підставі якого було прийнято спірне рішення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні 18.01.2017 підтримали доводи викладені в адміністративному позові та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідач позову не визнав та стверджував, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем правомірно і у відповідності до вимог чинного податкового законодавства. Надав суду письмові заперечення, в яких не погоджувався з позовними вимогами позивача, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів заперечень посилався на обставини, викладені в Акті перевірки.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа підприємець 13.10.2014 (номер запису про державну реєстрацію 0050127) та як платник податків перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області.

28.10.2015 позивачем отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер ліцензії 269, Серії АЖ № 038928, видана Головним управлінням ДФС у Київській області.

13.09.2016 року працівниками податкового органу на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 31.08.2016 року за № 500 та направлень на перевірку від 08.09.2016 року № 2253, 2254 було проведено фактичну перевірку магазину - кафе, що розташований за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Свердлова, 2-в та який належить ФОП ОСОБА_1 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції. Перевірку здійснено у присутності продавця ОСОБА_4, за результатами якої складений Акт від 13.09.2016 року за № 1062/10-36-40/НОМЕР_1 (зареєстрований під № 001274) ( надалі - Акт перевірки ) (а.с. 60 - 61).

Висновком зазначеного Акта було встановленно, порушення позивачем положень: статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995р. № 481/95-ВР із змінами та доповненнями (далі Закон України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР).

Вказаних висновків відповідач дійшов у звязку з тим, що в ході проведення перевірки було встановлено «… факт зберігання напою винного білого «Наомі біла слива» 0,7л., 11% об., виробництва ПАТ «ДМК «Таврія» по ціні 44,00 грн., термін придатності 12 місяців, дата виготовлення 09.04.2015, яка маркована маркою акцизного податку 21 ААБЙ 014838 04/15 2,056 грн. Відповідно до наявного маркування на пляшці алкогольний напій є з простроченим терміном придатності для споживання. У відповідності до пункту 4 статті 11 від 19.12.1995р. № 481/95-ВР у разі зміни зразка марок акцизного податку, алкогольні напої, марковані марками попереднього зразка знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Таким чино перевіркою встановлено факт зберігання алкогольного напою маркованого недійсною (попереднього зразка) маркою акцизного податку…».

Також після перевірки, посадовими особами контролюючого органу було складено Акти про про те, що після ознайомлення з актом перевірки від 12.09.2016 № 001274 керівник субєкта господарювання або інша уповноважена особа, а у випадку їх відсутності особа, уповноважена здійснювати розрахункові операції позивача продавець ОСОБА_4 відмовилась від підписання акта перевірки; отримання акта перевірки з відповідними доказами (а.с. 65-66).

03.10.2016 року Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі висновків Акта фактичної перевірки від 13.09.2016 року за № 1062/10-36-40/НОМЕР_1 прийнято рішення № 000042/10-08-21-00/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до позивача у вигляді у розмірі 17 000 грн. (а.с. 15).

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи, що воно прийняте відповідачем за відсутності порушень з його боку звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.95р. № 481/95-ВР.

Відповідно до статті 15 Закону України від 19.12.95р. № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з пунктом 4 статті 11 Закону України від 19.12.95р. № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Частиною першою статті 16 Закону України № 481 передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Суб'єкти господарювання, які здійснюють виробництво та торгівлю алкогольними напоями, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі їх порушення, нести відповідальність, передбачену Законом України № 481.

Як вже було зазначено судом, під час перевірки працівниками контролюючого органу був встановлений факт зберігання позивачем пляшки напою винного білого «Наомі біла слива» 0,7л., 11% об., виробництва ПАТ «ДМК «Таврія» по ціні 44,00 грн., термін придатності 12 місяців, дата виготовлення 09.04.2015, яка маркована маркою акцизного податку 21 ААБЙ 014838 04/15 2,056 грн.

Також відповідач встановив, що відповідно до наявного маркування на пляшці алкогольний напій є з простроченим терміном придатності для споживання.

З даного приводу суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 затверджено «Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями» (далі Правила від 30.07.1996 № 854).

Відповідно до пункту 1 Правил від 30.07.1996 № 854 ці Правила визначають основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування.

Алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об'ємних одиниць, які відносяться до товарних груп Гармонізованої системи опису і кодування товарів під кодами 22 04, 22 05, 22 06, 22 08.

Згідно з пунктом 2 Правил від 30.07.1996 № 854 роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства.

Ці правила поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства (пункт 3 Правил від 30.07.1996 № 854).

Відповідно до абзацу 1 пункту 15 Правил від 30.07.1996 № 854 не дозволяється продаж алкогольних напоїв у пляшках (іншій тарі) без етикеток або чіткого маркування, з наявними ознаками бою (тріщини, сколювання шийки, пошкодження закорковування тощо), у негерметично закоркованих пляшках, з наявністю сторонніх і завислих частинок або каламуті, осаду (якщо це не передбачено нормативним документом, обов'язковим до виконання), строк придатності яких минув.

Згідно з абзацом 2 вказаного пункту вина шампанські, ігристі та тихі, вермути, коньяки України і бренді, в яких після закінчення гарантійних строків зберігання не з'явилося помутніння чи видимого осаду, придатні для подальшого зберігання та реалізації.

Позивачем під час судового засідання 18.01.2017 було надано суду для огляду пляшку з напоєм винним білим «Наомі біла слива» 0,7л., 11% об.

З Акта перевірки вбачається, що під час перевірки проводилась фото фіксація виявленого порушення (а.с. 61), копії фотокарток були надані відповідачем суду (а.с. 67-69).

Судом встановлено, що надана позивачем пляшка є тією самою пляшкою, що була виявлена працівниками контролюючого органу під час фактичної перевірки позивача.

При досліджені вказаної пляшки, судом не було встановлено в зазначеному напої ні помутніння, ні видимого осаду.

Вказана пляшка була надана для огляду представнику відповідача, який також не помітив в напої ні помутніння, ні видимого осаду.

Для всебічного і повного зясування обставин справи, судом було допитанов в якості свідків продавця магазина кафе ОСОБА_4 та покупця, який був в магазині кафе під час перевірки ОСОБА_5.

ОСОБА_4 повідомила суд, що саме вона допустила працівників контролюючого органу до перевірки і що працівники контролюючого органу не перевіряли напій на наявність помутніння чи видимого осаду.

ОСОБА_5 підтвердив, що позивачем в судовому засідані була надана та сама пляшка щодо якої у працівників контролюючого органу виникли зауваження під час перевірки.

Крім того, суд зазначає, що ухвалами від 24.10.2016 та 06.12.2016 судом було зобовязано відповідача забезпечити явку в судове засідання для надання пояснень, осіб, які проводили перевірку, натомість вимоги суду не були виконані відповідачем.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що незважаючи на той факт, що у напою винного білого «Наомі біла слива» закінчився гарантійних строк зберігання він все рівно придатний для подальшого зберігання та реалізації, оскільки в даному напої не з'явилося помутніння чи видимого осаду.

З огляду на те, що податковим органом під час перевірки не було враховано положення абзацу 2 пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 30.07.1996 № 854, суд дійшов висновку, що прийняте відповідачем 03.10.2016 рішення про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 000 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи той факт, що судом визнано спірне рішення таким, що є протиправним та підлягає скасуванню у звязку з відсутністю встановленого працівниками контролюючого органу порушення, суд не вбачає за необхідне перевіряти дотримання відповідачем процедури проведення перевірки та складання Акта перевірки.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління .

Водночас, відповідачем, як субєктом владних повноважень, обовязку доказування правомірності спірного рішення не виконано.

Будь-яких доказів, спростовуючих доводи позивача, відповідач суду не надав, а також не навів жодних контраргументів на підтвердження обґрунтованості прийнятого спірного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про застосування фінансових санкцій від 03.10.2016 № 000042/10-08-21-00/НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору у сумі 551,20 грн, підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Вишгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Вишгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Київській області про застосування фінансових санкцій від 03.10.2016 № 000042/10-08-21-00/НОМЕР_1.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Вишгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Київській області на користь ОСОБА_1 - фізичної особи підприємця судові витрати у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 21 січня 2017 р.