Справа № 161/15153/16-а
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/154/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шолом С.І.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 комітет Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з адміністративним позовом до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 комітет Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення.

Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі окремих положень правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 року за № 44/2, 07.10.2016 року виконавчим комітетом Луцької міської ради прийнято рішення № 620-11 «Про демонтаж тимчасової споруди на вул. Конякіна, 39», яка належить їй на праві приватної власності.

Також, вказаним рішенням зобовязано власника тимчасової споруди протягом 7 днів з дати його ухвалення демонтувати тимчасову споруду, а у випадку не забезпечення демонтування споруди власником, демонтаж тимчасової споруди доручено здійснити департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради.

Вважає, що окремі положення правил благоустрою міста Луцька затверджених рішенням міської ради 29.07.2009 року № 44/2, відповідно до яких виконавчим комітетом Луцької міської ради було ухвалене рішення № 620-11, яким порушеної її права, є незаконними та мають бути скасовані, оскільки пунктом 9.3.5. вказаних правил регламентовано порядок визначення статусу малих архітектурних форм, які встановлені без відповідних дозвільних документів, зокрема зазначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не набуває права власності на них.

Таким чином, закріпивши в правилах благоустрою положення щодо невизнання права власності людини на певні обєкти, міська рада суттєво вийшла за межі своїх повноважень, визначених Конституцією та Законами України, грубо втрутившись в сферу виключних повноважень Верховної ради України.

Крім того, вважає, що наділення Луцькою міською радою відповідно до п. 9.4.3, 9.4.4 та 9.4.5 вказаних правил департамент муніципальної поліції повноваженнями демонтажу (знесення) обєкта, що є власністю позивача суперечить ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», яким йому делеговані повноваження Луцькою міською радою щодо здійснення контролю за виконанням даного Закону.

Просить суд визнати незаконним та скасувати п. 9.3.5., п. 9.4.2., п. 9.4.3, п. 9.4.4, п. 9.4.5 Правил благоустрою м. Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради № 44/2 від 29.07.2009 року.

В судове засідання позивач не зявилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала. Вважає вимоги позову безпідставними, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбаченіКонституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, в силу положень ч. 1 ст. 71 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що виконавчим комітетом Луцької міської ради прийнято рішення від 07 жовтня 2016 року № 620-11 «Про демонтаж тимчасової споруди по вул. Конякіна, 39», яким зобовязано власника Тимчасової споруди протягом 7 днів з дати ухвалення цього Рішення демонтувати споруду, що розміщена без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на вул.Конякіна, 39 та відновити благоустрій території. У разі невиконання власником п.1 цього Рішення департаменту муніципальної поліції міської ради доручено демонтувати Тимчасову споруду в законом встановлений спосіб і метод (а.с. ).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування рішення, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.10.2016 року № 620-11 ««Про демонтаж тимчасової споруди по вул. Конякіна, 39».

Правила благоустрою міста Луцька, затверджені рішенням Луцької міської ради від №44/2 від 29.07.2009 «Про Правила благоустрою міста Луцька» (а.с. 6-61).

Згідно п. 9.3.5 Правил благоустрою місті Луцька малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами, тимчасовими спорудами чи конструкціями, а використання земельної ділянки під ці споруди класифікується, як самовільне зайняття/захоплення землі. Вищезазначені обєкти підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення. Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки, демонтаж малих архітектурних форм та тимчасових споруд здійснюється в порядку, встановленому цими Правилами.

Порядок демонтажу самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд та конструкцій визначено п.9.4 Правил.

Демонтаж, перевезення, зберігання самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд та конструкцій, власники яких ухиляються від демонтажу (або власники яких не відомі), відновлення благоустрою на місці самовільного їх встановлення, здійснюється за кошти місцевого бюджету. Відшкодування завданих збитків здійснюється в установленому порядку.

Рішення про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій приймається виконавчими органами Луцької міської ради (П. 9.4.2. Правил).

Підпунктом 9.4.3 Правил встановлено, що демонтаж здійснюється в наступному порядку: при виявленні самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій, скликається комісія з представників департаменту житлово-комунального господарства Міськради, Муніципальної поліції, міського відділу внутрішніх справ (за згодою), особи, яка здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій (у разі її присутності), для їх огляду, про що складається акт.

Після складння акта на демонтаж малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій, ці обєкти опечатуються та перевозяться на майданчик тимчасового зберігання, де передаються відповідальній особі під розпис (п. 9.4.4. Правил).

П. 9.4.5 Правил передбачено, що демонтовані малі архітектурні форми, тимчасові споруди чи конструкції видаються власнику, або його представнику після оплати ним збитків, понесених під час проведення демонтажу, перевезення, розвантаження та зберігання малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій, відновлення порушеного благоустрою.

Закон України «Про благоустрій населених пунктів» (далі Закон №2807-IV) визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Як встановлено ч.1 ст.1 цього Закону благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Стаття 5 Закону №2807-IV визначає перелік органів управління у сфері благоустрою населених пунктів, до яких належать Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Відповідно до положень статей 20 та 40 Закону №2807-IV організація благоустрою та самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів, здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, рішення яких є обов'язковими на відповідній території.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон 280/97-ВР) визначено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

До відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (пп.7 п. «а» ст.30 Закону №280/97).

Статтею 31 цього ж Закону виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, зокрема, зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічного змісту положення містяться й у Законі №2807-IV, зокрема, ч.2 ст.10 визначено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів а також здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та обєктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних обєктів тощо.

Згідно зі ст. 73 Закону №280/97 акти ради, сільського, селищного, міського голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та іншими організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Таким чином, виконавчим органам міських рад надано право здійснювати заходи з перевірки дотримання громадянами вимог містобудівного законодавства, приймати з цього приводу рішення, в яких відображати свої висновки щодо наявності таких порушень та встановлювати механізм усунення цих порушень.

Окрім цього, ст. 34 Закону №2807-IV зазначено, що правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Частиною 4 статті 28 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» вказано, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Розміщення тимчасових споруд на території міста Луцька регламентується Правилами розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Луцька, затверджених рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 02.08.2012 за № 528-1, прийнятих на підставі Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.01.2011 року за № 244.

Відповідно до статті 14 Закону № 2807-ІV субєкти благоустрою населених пунктів зобовязані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Відповідно до п. 5 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключною компетенцією міських рад є затвердження на пленарних засіданнях за пропозицією міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів.

З метою забезпечення на території міста законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів територіальної громади, для здійснення постійного контролю за станом благоустрою та притягнення до відповідальності порушників законодавства про благоустрій та Правил благоустрою м. Луцька, з питань незаконної торгівлі, самовільного будівництва, керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на підставі рішення Луцької міської ради від 25.07.2007 №16/14 «Про створення Управління муніципальної поліції Луцької міської ради» створено Департамент муніципальної поліції Луцької міської ради.

Департамент муніципальної поліції Луцької міської ради - є виконавчим органом міської ради, який створений у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Муніципальна поліція діє на засадах законності та гуманізму, дотримуючись норм права, передбачених Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Водним кодексом України, Земельним Кодексом України, Законами України: «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру», «Про благоустрій населених пунктів», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про відходи», «Про містобудування», «Про планування і забудову територій», «По санітарно - епідеміологічне благополуччя населення України», «Про захист прав споживачів», Правилами благоустрою м. Луцьк, іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що вищевказані Правила благоустрою м. Луцька прийняті компетентним органом у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування».

Крім того, оскаржувані пункти Правил благоустрою м. Луцька жодним чином не порушують права власника на тимчасову споруду, а лише регулюють порядок розміщення та утримання малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій та не наділяють департамент муніципальної поліції Луцької міської ради по демонтажу (знесення) обєкта, що є власністю позивача, правових підстав для їх скасування суд не вбачає, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст.2, 7, 9, 10, 71, 158, 160, 161-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 комітет Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк