Справа № 813/3067/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року № 813/3067/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

суддів: Грень Н.М., Хоми О.П.

при секретарі судового засідання Телиця О.В.

за участю:

представника позивача - Сідловської І.Ю.

представника відповідача - Грицина Я.М.

представників третіх осіб - Слюсар В.В., Кожушко Л.В., Коржевич У.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Закритого акціонерного товариства "Львівський керамічний завод" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, треті особи - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "На Роксоляни 51", Львівська міська рада про визнання протиправною бездіяльності та скасування реєстрації декларації, -

в с т а н о в и в :

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Закритого акціонерного товариства "Львівський керамічний завод" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, треті особи - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "На Роксоляни 51", Львівська міська рада у якій згідно заяви про уточнення позовних вимог просять:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області щодо проведення позапланової перевірки та скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт ЛВ 44 від 05.10.2015 року;

- визнати протиправною бездіяльність державної архітектурно - будівельного контролю у м. Львові щодо проведення позапланової перевірки та скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ 10 від 11.11.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу, стало відомо про те, що Департаментом ДАБІ у Львівській області за зверненням Обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив «На Роксоляни 51» були зареєстровані Декларації про початок будівельних робіт № ЛВ 44 від 05.10.2015 року та Декларація про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ 10 від 11.11.2015 року щодо об'єкта будівництва 24- квартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Роксоляни, 51. В пункті інформації про земельну ділянку зазначених декларацій, в якості документу, що посвідчує право замовника на земельну ділянку зазначено договір оренди земельної ділянки № З-390 від 15.12.2005 року. Позивач вказує, на те, що вказана інформація є недостовірною, так як вказаний договір оренди земельної ділянки укладений між Львівською міською радою та ЗАТ «Львівський керамічний завод». За умовами даного договору земельна ділянка по вул. Роксоляни, 51, передається в оренду ЗАТ «ЛКЗ» для обслуговування 10-ти поверхового житлового будинку та завершення будівництва. Зазначають, що інформація про земельну ділянку подана в декларації ЖБК «На Роксоляни, 51» недостовірна, а декларації підлягають скасуванню. З метою усунення порушень чинного законодавства України, позивачем було направлено заяви - вимоги до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області та до Інспекції державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області з вимогами про скасування вищевказаних декларацій. Згідно листа Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області було скеровано заяву за належністю до Інспекції ДАБК у м. Львові. Згідно листа Інспекції ДАБК у м. Львові було повідомлено позивача про те, що відсутні підстави для здійснення заходів державного архітектурно - будівельного контролю щодо вказаних декларацій. Позивач вказує на те, що всупереч прямим вказівкам містобудівного законодавства про проведення позапланових перевірок ДАБК у м. Львові та ДАБІ у Львівській області не вчиняють жодних дій щодо припинення порушень чинного містобудівного законодавства та притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяв та з урахуванням додаткових пояснень, просила позов задоволити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позиція відповідача 2 викладена у письмових запереченнях на позов та обґрунтовується тим, що публічно - правові відносини у зв'язку з реєстрацією Департаментом Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.10.2015 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 10.11.2015 року на об'єкт «Завершення будівництва 24 квартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями на вул. Роксоляни, 51 у м. Львові», що належить ОК «ДБК На Роксоляни, 51» виникли саме між суб'єктом владних повноважень - відповідачем 2 та 3 та третьою особою по справі ОК «ДБК На Роксоляни, 51». Позивач - ЗАТ «Львівський керамічний завод» - не є учасником вказаних правовідносин у публічно - правовій сфері, а відповідно Державна архітектурно - будівельна інспекція України та Департамент Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області не здійснює та не здійснював щодо позивача жодних управлінських функцій при реєстрації вищезазначених декларацій. Здійснення суб'єктом владних повноважень діяльності по реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.10.2015 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 10.11.2015 року на об'єкт «Завершення будівництва 24 квартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями на вул. Роксоляни, 51 у м. Львові» поданого ОК «ДБК На Роксоляни, 51» - не зачіпає прав, свобод чи інтересів позивача в сфері публічно - правових відносин. Крім того, зазначають, що у зв'язку із створенням Інспекції ДАБК у м. Львові їй перейшли права та обов'язки Держархбудінспекції України у частині проведення перевірок та скасування реєстрації декларації, а отже відповідач 2 не наділений такими повноваженнями у зв'язку із чим не мав правових підстав для проведення перевірок за заявами позивача. Крім того вказують, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно - будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є необхідність проведення перевірки достовірних даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подавання зазначених документів.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Представники третіх осіб в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство «Львівський керамічний завод» на адресу Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові направлено заяву - вимогу, в якій просить скасувати реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 44 від 01.10.2015 року та скасувати реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ 10 від листопада 2015 року. (Т1, а.с.17).

Аналогічного змісту заява - вимога позивачем була направлена до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області. (Т1, а.с. 18).

22 серпня 2016 року Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області скерував листа за № 1013-6/4991/16 позивачу, в якому зазначив, що з 28.04.2016 року контроль за об'єктами будівництва І-ІV категорії складності на території м. Львова здійснюється інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові. Дану заяву - вимогу було скеровано за належністю до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю м. Львова. (Т1, а.с. 16).

02 вересня 2016 року Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю м. Львова було надано відповідь на заяву - вимогу позивача від 16.08.2016 року № 16-01, щодо скасування реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 44 від 01.10.2015 року та скасування реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ 10 від листопада 2015 року у зв'язку з поданням у вищевказаних деклараціях недостовірних даних про документ, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою. (Т1, а.с.15).

Дана відповідь Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю м. Львова обґрунтована тим, що при перевірці інформації, внесеної до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, встановлено, що будівництво 24- квартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями на вул. Роксоляни, 51 у м. Львові здійснювалось відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт ЛВ № 44 зареєстрованої Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області 05.10.2015 року (замовник будівництва: обслуговуючий кооператив «Житлово - будівельний кооператив «На Роксоляни, 51») та введено в експлуатацію шляхом реєстрації Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ЛВ 10 від 11.11.2015. Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 13.11.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт» визначено, що документи, які надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Отже, з моменту реєстрації (11.11.2015) декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ЛВ 10, декларації про початок виконання будівельних робіт втратила чинність. Відповідно до п.2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю» № 553 від 23.05.2011, державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно - технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції. Згідно п. 7 вищевказаної постанови, проведення перевірки достовірності даних наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, допускається протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів. У зв'язку з тим, що реєстрація декларації про готовність об'єкта за вказаною адресою відповідно до даних отриманих з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, проведена 11.11.2015 року в Інспекції відсутні підстави для здійснення заходів державного архітектурно - будівельного контролю щодо перевірки достовірності даних.

Не погоджуючись із бездіяльністю Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області та бездіяльністю інспекції державного архітектурно - будівельного контролю м. Львова щодо проведення позапланової перевірки та скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт ЛВ 44 від 05.10.2015 року, Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ 10 від 11.11.2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад. Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до абз. 2 п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Згідно до п. 22 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Пунктом 2 «Примірного положення про органи державного архітектурно - будівельного контролю» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 671 від 19.08.2015 року, установлено, що: органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов'язків Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення переданих повноважень відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до завершення здійснення заходів з утворення органів державного архітектурно-будівельного контролю в Київській та Севастопольській міських державних адміністраціях та сільських, селищних, міських радах або визначення структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, на які покладаються повноваження, визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також затвердження актів спільної комісії такі повноваження здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція.

Відповідно до п. 1.1 Положення «Про інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові», затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 30.09.2015 року № 5118, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові є виконавчим органом Львівської міської ради, що створений на підставі ухвали Львівської міської ради від 19.06.2015 року № 4780 «Про створення інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради», Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про місцеве самоврядування в Україні».

Таким чином у зв'язку із створенням Інспекції ДАБК у м. Львові перейшли права та обов'язки Держархбудінспекції України у частині проведення перевірок та скасування реєстрації декларації, відповідач - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, не наділений такими повноваженнями у зв'язку з цим не було правових підстав для проведення перевірок за заявою позивача.

Проаналізувавши оскаржувану бездіяльність відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, стосовно проведення позапланової перевірки та скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт ЛВ 44 від 05.10.2015 року, з огляду на положення ч.3 ст.2 КАС України, суд приходить до висновку про те, що відповідач 2 діяв у відповідності до норм законодавства.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність державної архітектурно - будівельного контролю у м. Львові щодо проведення позапланової перевірки та скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ 10 від 11.11.2015 року.

Пунктом 6 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року документи, що надають право на виконання підготовчих робіт, діють до моменту отримання права на виконання будівельних робіт. Документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Отже, з моменту реєстрації (11.11.2015) декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ЛВ 10, декларації про початок виконання будівельних робіт втратила чинність.

Відповідно до п.2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю» № 553 від 23.05.2011, державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно п. 7 вищевказаної постанови, проведення перевірки достовірності даних наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, допускається протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Суд наголошує, що реєстрація декларації про готовність об'єкта за вказаною адресою проведена 11.11.2015 року та станом на момент звернення позивача до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові (18.08.2016 року) тримісячний строк з моменту реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації сплинув, що вказувало на відсутність правових підстав для проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю з питань достовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Крім того, суд зазначає, що державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється під час підготовчих та будівельних робіт. Так, як на день звернення з заявами про проведення перевірок об'єкт був прийнятий в експлуатацію та на усі квартири зареєстровано право власності у відповідача 1 не було підстав для проведення перевірки.

Публічно - правові відносини у зв'язку з реєстрацією Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області про початок виконання будівельних робіт від 01.10.2015 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 10.11.2015 року на об'єкт завершення будівництва 24 - квартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями на вул. Роксоляни, 51 у м. Львові, що належить ОК «ДБК на Роксоляни, 51» виникли між суб'єктом владних повноважень - відповідачем 2 та третьою особою у справі Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "На Роксоляни 51".

Об'єкт незавершеного будівництва - 24 квартирного житлового будинку на вул. Роксоляни, 51 було передано ОК «Житлово-будівельний кооператив "На Роксоляни 51", згідно акту приймання - передачі від 20.02.2014 року на підставі Ухвали Львівської міської ради № 2321 від 30.05.2013 року «Про надання згоди на прийняття у власність територіальної громади м. Львова об'єкта незавершеного будівництва - 24 -квартирного житлового будинку на вул. Роксоляни, 51».

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2,6 КАС України.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. <...> поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх, випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «право» має один і той же зміст.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція з цього приводу висловлюється Верховним судом України в постанові суду від 15.12.2015 року по справі № 800/206/15.

Відповідно до положень ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Суд зазначає, що згідно ухвали Львівської міської ради № 2321 від 30.05.2013 року об'єкт незавершеного будівництва 24-квартирного житлового будинку на вул. Роксоляни, 51 у м.Львові був переданий у комунальну власність територіальної громади міста Львова, тому на день звернення з позовом до суду права позивача щодо реєстрації декларацій про про початок виконання будівельних робіт ЛВ 44 від 05.10.2015 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ 10 від 11.11.2015 року, не порушені.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, суд зазначає, що положення частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не звільняють позивача від обов'язку доводити суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Позивач належних і допустимих доказів, які б спростували доводи відповідача, суду не надав.

Отже, в ході розгляду справи підтверджено, що відповідач Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові діяла на підставі, у межах повноважень, встановлених Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що він довів суду як суб"єкт владних повноважень.

Таким чином, відсутність порушення суб'єктивного права позивача є самостійної та достатньою підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог позивача.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Як встановлено судом, відповідачі не понесли судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, тому вони на їх користь стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 13 травня 2017 року.

Головуючий - суддя Кухар Н.А.

Суддя Грень Н.М.

Суддя Хоми О.П.