Справа № 456/1679/16-а,2-а/456/74/16
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3661/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Богаченка С.І.,
суддів - Рибачука А.І., Старунського Д.М.,
з участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача Сичова Ю. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року у справі № 456/1679/16-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-
В С Т А Н О В И В:
06 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка М.І. від 01 червня 2016 року в справі про порушення митних правил №1785/20917/16 про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до частини третьої статті 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн та закрити провадження у справі про порушення митних правил у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року у справі № 456/1679/16-а позов задоволено.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу на неї, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та в межах строків, визначених статтею 467 Митного кодексу України, оскільки такі слід обчислювати з дня складення протоколу про порушення митних правил, а саме з 11 травня 2016 року.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Позивач в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.
Заслухавши суддю доповідача, позивача та представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 30 січня 2015 року близько 00 год. 40 хв. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Land Rover», модель «Freelander», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАIC ДФС України вказаний транспортний засіб з митної території України станом на 11 травня 2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.
Листами Львівської митниці ДФС від 12 листопада 2015 року №13-70-26/Ф/29-14195 та від 07 квітня 2016 року № 6431/13-70-26/Ф/29 ОСОБА_1 запрошувався до Львівської митниці ДФС для надання пояснень щодо невивезення вказаного транспортного засобу та участі у складенні протоколу про порушення митних правил, однак він не з`явився.
11 травня 2016 року старшим державним інспектором ВМО №2 м/п «Грушів» Львівської митниці ДФС Ганіним О.В. складено протокол в справі про порушення митних правил № 1785/20917/16. У вказаному протоколі вказано, що позивач перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного призначення більше, ніж на 10 діб, що є порушенням митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України.
На підставі вказаного протоколу, 01 червня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченком М.І. винесено постанову в справі про порушення митних правил №1785/20917/16, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, однак строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відповідачем пропущено.
Частиною 1 статті 381 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.
Згідно з статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення - десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.
Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, частиною 1 статті 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Отже, дана норма чітко визначає підстави звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.
Пунктом 5 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, є повідомлення митного органу про факт дії непереборної сили, а також дотримання порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили, чого позивачем не було зроблено, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які звернення та повідомлення в межах встановленого строку транзитного перевезення про вказані обставини.
Таким чином, позивач 30 січня 2015 року ввіз транспортний засіб на митну територію України в митному режимі «транзит» та підтвердження неможливості його доставки до митного органу позивач не надав, а тому перевищив строк транзитного перевезення, встановлений статтею 95 Митного кодексу України.
Посилання позивача на довідку 8-го батальйону Української Добровольчої армії від 10 лютого 2016 року №18, згідно з якою вказаний транспортний засіб 02 лютого 2016 року був переданий на баланс 8 батальйону «Аратта» Української добровольчої армії та 08 лютого 2016 року при виконанні бойових задач в районі населеного пункту Широкіне в секторі «М» в зоні проведення АТО підірвався на фугасній міні, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини мали місце в лютому 2016 року, відтак, не спростовують невиконання позивачем обов`язку щодо вивезення транспортного засобу в межах встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення.
Отже, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477, 481, 485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
Одночасно слід зазначити, що стаття 467 Митного кодексу України не містить переліку триваючих порушень.
Так, триваючими визначаються правопорушення, які, розпочавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно, шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.
З огляду на викладене, вчинене позивачем порушення митних правил є триваючим та було виявлене митним органом 12 листопада 2015 року, про що свідчить лист Львівської митниці ДФС від 12 листопада 2015 року №13-70-26/Ф/29-14195, згідно з яким ОСОБА_1 запрошувався до Львівської митниці ДФС для надання пояснень щодо невивезення вказаного вище транспортного засобу та участі у складенні протоколу про порушення митних правил.
Відтак, адміністративне стягнення за порушення позивачем митних правил могло бути застосовано до 12 травня 2016 року.
Посилання митного органу на те, що вказане порушення є закінченим з моменту його суб`єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме 11 травня 2016 року є необґрунтованими та не узгоджуються з приписами частини першої статті 467 Митного кодексу України.
Оскільки з моменту виявлення відповідачем вчиненого позивачем правопорушення до моменту притягнення його до відповідальності за порушення митних правил оскарженою постановою пройшло більше ніж 6 місяців, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про закриття судом провадження у справі про порушення митних правил суд вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно з вимогами статті 529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, відповідно до норм якого адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про порушення митних правил, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права в частині закриття справи про адміністративне правопорушення, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.
Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.
Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року у справі № 456/1679/16-а скасувати в частині закриття справи про адміністративне правопорушення та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в цій частині позовних вимог.
В решті постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2016 року у справі № 456/1679/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. І. Рибачук
Д.М. Старунський
Повний текст судового рішення виготовлено 12 травня 2017 року.