Справа № 263/453/17
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скрипниченко Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року справа №263/453/17

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 23 березня 2017 року

по адміністративній справі № 263/453/17 (суддя Скрипниченко Т.І.)

за позовом ОСОБА_3

до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) у січні 2017 року звернулась до суду з позовом до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції (далі відповідач) про скасування постанови АР № 333073 від 29.12.2016 року по справі про адміністративне правопорушення (а.с.1-4).

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено з огляду на встановлення та доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП (а.с.47-51).

Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги (а.с.56-61).

Заявник апеляційної скарги зазначила, що їй не було надано можливості надати пояснення, скористатись правовою допомогою, допитати та залучити свідків, що передбачено вимогами ст. 268 КУпАП, вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення (ст.7, ст. 254, ст. 279 КУпАП). Позивач, пославшись на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі № 1-11/2015, зазначив про заборону виписувати штрафи на місці зупинки автомобіля.

Крім того, позивач зазначила, що повинна була діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 ПДР України, у звязку із поганим станом здоровя (запамороченням та кровотечею з носу) та зупинитись біля пішохідного переходу з метою екстреної купівлі лікарських препаратів - натиснула кнопку аварійної світлової сигналізації та звернулась до найближчої аптеки.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 1 та 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою серії АР № 333073 від 29.12.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно даної постанови, позивач 20.12.2016 року об 15.30 годині по вул. Архітектора Нільсона, 26 а, керувала автомобілем, порушила правила зупинки, здійснивши зупинку в забороненому місці, а саме, на пішохідному переході, що суттєво заважало руху пішоходів та стоянки, створювало перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху, чим порушила п.п.15.10 д ПДР України.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів звертається до положень нижчезазначених норм.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Підпунктом 15.10.«д» Правил дорожнього руху встановлено, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів

Відповідно до частини 3 статті 122 КУпАП, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з позовної заяви, сам факт вчинення адміністративного правопорушення позивач не заперечує, спірним питанням є чи порушено відповідачем процедуру розгляду справи, зокрема, позивач вказує на те, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, позбавив позивача права скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме ст.ст. 278, 279 КУпАП.

За правилами частини 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, що має місце в даному випадку.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ОСОБА_1 України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішено, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки місце зупинки транспортного засобу позивача знаходиться в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції в м. Маріуполі, враховуючи висновки Конституційного Суду України, колегія суддів спростовує доводи позивача стосовно того, що справа повинна розглядатись за адресою, де розташоване зазначене Управління.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачу роз'яснені її права, запропоновано викликати адвоката, неодноразово пропонувалося скласти письмове клопотання про відкладення розгляд справи для звернення за правовою допомогою, однак зазначені права позивачем не реалізовані. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена та складена на підставі встановлених інспектором обставин справи та у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Закону № 580-VIII, ст. 252 КУпАП та іншого чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо здійснення вимушеної зупинки біля пішохідного переходу у зв'язку із поганим станом здоров'я (запаморочення та кровотечею з носа) з метою купівлі лікарських препаратів не знайшли свого підтвердження, доказів з цього приводу не надано, до того ж з відеозапису зробленого з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що автомобіль позивача стоїть на самому пішохідному переході.

Аналіз матеріалів справи та вищенаведених норм свідчить про дотримання працівниками поліції порядку прийняття постанови з наданням (розясненням) позивачу її прав.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про адміністративне правопорушення (ч. 3 ст. 122 КУпАП) є законною, прийнятою відповідачем на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. 11, ст. 24, ст. 184, ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 березня 2017 року по справі № 263/453/17 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 березня 2017 року по справі № 263/453/17 залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 16 травня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_2