Справа № 209/711/17
Суддя: Замкова Я. В.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/711/17
Провадження № 2-а/209/32/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 травня 2017 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Замкової Я.В.,

за участі секретаря - Шепель О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити виплату коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в уточненій редакції якого просив: визнати дії відповідача неправомірними, та зобов'язати відповідача виплатити йому пенсію по інвалідності за період з 01.10.2015 року по 20.12.2016 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є інвалідом 3 групи, перебуває на обліку в УПФУ у м. Кам'янське та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1049 грн. Він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, де проходить антитерористична операція, та на даний час мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до довідки № 2131 від 25.11.2014 року має статус внутрішньо переміщеної особи. У період з 01.10.2013 року по 30.09.2015 року він перебував на обліку в УПФУ у м. Кам'янське в Баглійському районі та отримував пенсію по інвалідності 3 групи. У період часу з жовтня місяця 2015 року по грудень 2016 року він був вимушений виїхати до зони АТО за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з хворобою матері, яка залишилась за місцем реєстрації та потребувала сторонньої допомоги, що на його думку є поважною причиною пропуску ним строку повторного огляду МСЕК. За період знаходження його за місцем реєстрації його стан здоров'я різко погіршився та він був вимушений звернутися до лікарні за місцем своєї реєстрації, а саме до ГУ «ЛГМБ №7», де пройшов стаціонарне лікування у терапевтичному відділенні та отримав виписку з історії хвороби, а також був вимушений пройти медико - соціально експертну комісію для отримання довідки МСЕК, у зв'язку з тим, що в нього, закінчилась дія попередньої довідки МСЕК серії 10ААВ № 406247 від 26.09.2013 року. Пройшовши комісію у м. Луганську він отримав довідку МСЕК серія 10 ААВ № 398460 від 14.09.2015 року, яка підтверджувала його 3 групу інвалідності. Однак, після відмови КЗ «Обласного клінічного центру медико-соціальної експертизи» ДОР в прийнятті довідки МСЕК серія 10 ААВ № 398460 від 14.09.2015 року видану в м. Луганську, його було оглянуто повторно обласною МСЕК № 4, яка рішенням Дніпровської МСЕК №2 визнала його інвалідом 3 групи та направила його документи до управління Пенсійного фонду України м. Кам'янського, де з 20.12.2016 року йому поновлено виплату пенсію по інвалідності. При зверненні до відповідача, останній відмовив йому у поновленні пенсії з 01.10.2015 року. Беручи до уваги вищевикладене, він вимушений звернутися до суду та у судовому порядку захистити своє право передбачене законодавством України на поновлення пенсії по інвалідності з 01 жовтня 2015 року, так як в нього є всі наявні для цього підстави.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Пояснив, що в жовтні 2015 року виїхав до м. Луганська бо боявся за своє житло. В вересні 2015 року він пройшов новий МСЕК у м. Луганську тому, що проживав там. Також, була необхідність догляду за хворою матір'ю дружини ОСОБА_2 в м. Луганську, яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Непереборних перешкод в переїзді з м.Луганська до м. Кам'янського з жовтня 2015 року по грудень 2016 року у нього не було.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, заперечувала проти позову, просила суд у задоволенні позову відмовити. Згідно наданих представником відповідача письмових заперечень проти позову зазначено наступне. З 01.08.2014 ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська, отримував пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання, відповідно до довідки МСЕК серії 10ААВ № 406247 від 26.09.2013. З 01.10.2015 виплата пенсії по інвалідності призупинена у зв'язку із закінченням терміну дії довідки МСЕК. Дніпровська МСЕК № 2 не визнала поважним період пропуску з 01.10.2015 по 20.12.2016 ОСОБА_1 повторного огляд медико-соціальної експертизи. Після повторного проходження позивачем огляду медико-соціальної експертизи та отримання ним довідки МСЕК серія 12ААА № 636101 від 21.12.2016 року за місцем тимчасового проживання на підконтрольній Україні території, в останній встановлено

ОСОБА_1 третю групу інвалідності з 20 грудня 2016 року. Пенсію по інвалідності поновлено з 20.12.2016 по 31 грудня 2017 відповідно довідки МСЕК серія 12ААА№ 636101 від 21.12.2016.

У період часу з жовтня 2015 року по грудень 2016 ОСОБА_1 перебував за місцем своєї реєстрації в місті Луганську, де пройшов медико-соціальну комісію та отримав довідку МСЕК серія 10 ААВ №398460 від 14.09.2015 року. Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» документи надані з території, які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню. Для осіб, які пройшли огляд на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської областей Міністерство охорони здоров'я пропонує таким особам пройти огляд в органах медико-соціальної експертизи за місцем тимчасового проживання на підконтрольній Україні території. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. Враховуючи зазначене, дії Кам'янського об'єднаного управління

Пенсійного фонду України Дніпропетровської області вважають законними, а вимоги

позивача - необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню в

повному обсязі.

Вислухавши сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, є інвалідом 3 групи перебуває на обліку в УПФУ у м. Кам'янське та отримував пенсію по інвалідності в період з 01.10.2013 року по 30.09.2015 року (а.с. 12-13, 17).

З 01.10.2015 виплата пенсії по інвалідності позивачу призупинена у зв'язку із закінченням терміну дії довідки МСЕК, та 20.12.2016 року після повторного проходження позивачем огляду МСЕК виплата пенсії по інвалідності була поновлена із встановленням строку інвалідності до 01.01.2018 року (а.с. 18).

У період часу з жовтня 2015 року по грудень 2016 року позивач ОСОБА_1 перебував на тимчасово непідконтрольній території України у м. Луганську.

Пояснені позивачем в судовому засіданні поважні причини не проходження ним МСЕК за місцем свого тимчасового переміщення чи наявність перешкод в його оформленні, позивач пояснив суду таким чином: виїхав до м. Луганська в жовтні 2015 року бо боявся за своє житло, оформив МСЕК у м. Луганську в вересні 2015 року бо проживав там, встановлений раніше термін інвалідності сплив у нього в жовтні 2015 року, в цей період часу хворів та знаходився на лікуванні в м. Луганську, громадянка ОСОБА_2, яка є його тещею, померла в м. Луганську в ІНФОРМАЦІЯ_1 року, він здійснював за нею догляд. Також пояснив, що повторно пройшов МСЕК за місцем свого внутрішнього переміщення, коли мав можливість повернутися, лише 20.12.2016 року.

З урахування викладеного, суд не може погодитися з доводами позивча, що вказані ним причини є поважними, оскільки позивач у жовтні 2015 року добровільно за своїм власним розсудом та бажанням, покинув підконтрольну територію України, як він пояснив у судовому засіданні, для захисту свого житла. Також з матеріалів справи вбачається, що строк виплати позивачу за інвалідностю припинився з 01.10.2015 року, у зв'язку з закінченням терміну дії довідки МСЕК, однак позивачем не зазначено підстав не звернення ним до відповідної комісії, для отримання вказаної довідки, для повторного переогляду підтвердження групи інвалідності, який повинен починатися за місяць до закінчення терміну зазначених виплат, тобто у вересні 2015 року, в той час коли позивач, ще перебував на підконторьній території України.

Крім того в період часу перебування на непідконтрольній теритоії України, а саме в м. Луганську, позивач як на одну з поважності причин посилався на те, що хворів і не мав можливості виїхати на підконторольну територію, для проходження МСЕК. Суд також не може погодитися з доводами позивача, що це стало однією з поважних причин пропощення строку звернення до МСЕК за станом здоров'я, оскільки як вбачається з наданих позивачем довідок, а токож наданими ним пояснень в судовому засіданні, останній перебував на стаціонарному лікуванні з 30.07.2015 року по 13.08.2015 року, тобто лише 14 днів. Крім того даний період часу погіршення його стану здоров'я та перебування в лікарні не співпадає з періодом часу, за який позивач просить здійснити виплату пенсії по інвалідності, яку він неотримував з підстав несвоєчасного проходження МСЕК на підконторольній території України, з поважних причин, а саме з 01.10.2015 року по 20.12.2016 року, тобто посилання на на те, що поважною причиною пропуску строку для проходження МСЕК на підконтрольній територій України, був його стан здоровя та перебування на лікуванні є безпідставними, вказаний проміжок часу, а саме з 30.07.2015 року по 13.08.2015 року, не охоплює той період з якого позивач просить здійснити виплату по інвалідності, яка була припинена з жовтня 2015 року. Також в зазначений позивачем час, коли він хворів, строк дії довідки МСЕК, ще не закінчився та йому здійснювалися виплати відповідно до норм чинного законодавства України.

Що стосується посилань позивача на поважність причин пропущення строку проходження МСЕК на підконтрольній території України, як догляд за матірю його дружини до її смерті, суд вважає необгрунтованими, оскільки суду не надано жодних довідок про її хвороби, про характер лікування (стаціонар чи амбулаторне), що позбавляє суд можливості встановити загальний термін хвороби. Як вбачається з свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На думку суду в період з жовтня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у позивача було 9 місяців до смерті останньої та з ІНФОРМАЦІЯ_1 по грудень 2016 у нього було 4 місяці після смерті, що суд вважає достатнім часом для можливості проходження переогляду та отримання довідки МСЕК, однак він своїм правом не скористався.

Також, судом встановлено, що при проходженні позивачем повторного огляду МСЕК №4 , в грудні 2016 року, останньому не було підтверджено інвалідність за період з 01.10.2015 року до 20.12.2016 року, а рішенням Дніпровського МСЕК №2 встановлено 3 групу інвалідності з 20.12.2016 року (а.с. 18). Вказане рішення позивачем до вищестоящої комісії не оскаржувалося.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено поважності причин пропущення позивачем строку повторного огляду медико-соціальної експертизи у період з 01 жовтня 2015 року по 20 грудня 2016 року або причин, що перешкоджали позивачу пройти повторний огляд медико-соціальної експертизи у встановленому порядку як внутрішньо переміщеній особі, оскільки позивач не повенувшись на підконтрольну територію України на огляд МСЕК у встановлений строк, розпорядився своїми правами на власний розсуд.

З цих підстав, доводи позивача зазначені на обгрунтування його позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, докази на підтвердження обставин зазначених в позові позивачем суду не надані та такі в матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим поданий позивачем адміністративний позов є не обгрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Стаття 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачає, що соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду

Згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 р. "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", м. Луганськ де проходив медичний огляд позивач, відноситься до міст, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року, міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям доручено забезпечити: до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності; невідкладне інформування Міністерства фінансів про зміну місцезнаходження бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, які переміщені з тимчасово неконтрольованої території.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Статтею 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до вимог ч. 1- 3 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", строк виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності У разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особа визнана інвалідом нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності. У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. У разі якщо особа не з'явилася в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому вона мала з'явитися на повторний огляд. У разі якщо строк повторного огляду медико-соціальної експертизи інвалідом пропущено з поважних причин або в разі визнання його знову інвалідом виплата пенсії по інвалідності відновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня повторного огляду, але не більш як за три роки, якщо орган медико-соціальної експертизи визнає її за цей період інвалідом. При цьому якщо під час повторного огляду інваліда переведено на іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності. Якщо виплату пенсії інвалідові було припинено у зв'язку з відновленням здоров'я або якщо він не отримував пенсії внаслідок нез'явлення на повторний огляд без поважних причин, то в разі наступного визнання його інвалідом виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови, що після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. Якщо минуло більше п'яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах. Органи медико-соціальної експертизи зобов'язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез'явлення цих осіб на зазначений огляд.

Отже, у зв'язку з наведеним, відповідачем правомірно було відновлено виплату позивачу пенсії по інвалідності з 20.12.2016 року згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 636101 (а.с. 18), оскільки інших строків інвалідності позивача вказаною довідкою МСЕК не встановлено, та вирішення питання поважності причин пропущенння повторного огляду медико-соціальної експертизи інвалідом не входить до компетенції Дніпродзержинського об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання дій відповідача неправомірними, і зобов'язання виплатити пенсію з 01.10.2015 року по 20.12.2016 року, не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 31, 34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 69, 71, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити виплату коштів - відмовити.

Постанова набирає законної чинності після спливу строку на апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Я.В. Замкова