Справа № 728/726/17
Суддя: Костенко О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 728/726/17
Номер провадження 2-а/728/45/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - О.Ф. Костенко

при секретарі - Л.І. Кулик

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівського обласного центу по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними і зобов'язання вчинити дії щодо нарахування щорічної одноразової допомоги до 5 Травня, як учаснику бойових дій, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойовий дій, за 2016 рік, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням здійснених виплат, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником бойових дій, і має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, проте за 2016 рік отримав вказану допомогу в розмірі 920.00 грн., тобто у розмірі, що значно менший, ніж передбачено законодавством, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Звернувшись до відповідача із заявою щодо виплати йому допомоги в належному розмірі, позивач отримав листа від 09.11.2016 року №06-04/1687, в якому відповідач вказав на те, що Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахував і виплатив позивачу допомогу до 5 травня за 2016 рік згідно із законом в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовільнити з підстав, викладених в позові.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи (а.с.31), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи (а.с.32), надав письмові заперечення проти заявлених вимог (а.с. 23-24), в яких вказав на відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Представник 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог - Управління соціального захисту населення Бахмацької райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника та письмові заперечення проти позову (а.с.26,27-28), де просить позов залишити без задоволення, так як розмір щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Відповідно до чинного законодавства позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 920 грн.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус учасника бойових дій, і перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків. Зазначене підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.5) та довідкою управління соціального захисту населення Бахмацької райдержадміністрації (а.с.30).

У листопаді 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявами про перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік з урахуванням здійснених виплат.

Відповідно до листа Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 09.11.2016 року № 06-04/1687 (а.с.8) ОСОБА_2 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», виплачена допомога як учаснику бойових дій в розмірі 920,00 грн.

Позивач, вважаючи, що виплата щорічної допомоги у вказаному розмірі є незаконною, звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Суд приходить до висновку, що позивачу грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була правомірно нарахована та виплачена відповідачем у розмірі передбаченому положеннями Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) та постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року№141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - постанова КМУ №141 від 02.03.2016 року).

Пільги для учасників бойових дій та прирівняних до них осіб визначені у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 12 Закону, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України було встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно із Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01 січня 2015 року.

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до п.п. 2 п. 1 постанови КМУ № 141 від 02.03.2016 року було установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень;

Як зазначено позивачем в позовній заяві, у квітні 2016 року останньому була виплачена щорічна разова допомога у розмірі 920,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі 920,00 грн., здійснена відповідачем відповідно до положень Бюджетного кодексу України та у розмірі, встановленому п.п. 2 п. 1 постанови КМУ №141 від 02.03.2016 року, а тому позов не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.01.2017 (К/800/786/17).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України, як соціальної держави, є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем, як суб'єктами владних повноважень, доведено правомірність своїх дій на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин відсутні підстави вважати незаконними дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень, щодо відмови позивачу в здійсненні перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 Травня, як учаснику бойових дій, оскільки вказане рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином підстави для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_2 відсутні.

Враховуючи, що відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду у справах, пов'язаних з порушенням його прав, то судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.19, 46, 95 Конституції України, ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України, Постановою КМУ від 02 березня 2016 року №141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», ст. ст. 6, 41, 71, 86, 94, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними і зобов'язання вчинити дії щодо нарахування щорічної одноразової допомоги до 5 Травня, як учаснику бойових дій, - відмовити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення протягом 3-х днів з дня його ухвалення.

Постанова суду 1 інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАСУ, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: _______________ О.Ф.Костенко