Справа № 353/146/17
Суддя: Лущак Н. І.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/146/17
Провадження № 2-а/353/26/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря: Чемерис О.М.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бортника Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в :

22.02.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної йому пенсії у зв'язку із збільшенням посадових окладів працюючих державних службовців та зобов'язати Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії за вислугою років відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80 % заробітної плати, у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідно до Постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292, починаючи з 01.08.2016 року, врахувавши довідку Державної податкової інспекції в Тисменицькому та Тлумацькому районі. Також просив стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому з січня 2012 року Управлінням Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

01.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням посадових окладів працюючим державним службовцям згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292. До заяви надав довідку про заробітну плату.

Листом № 44/Б-15 від 03.08.2016 р. Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області Паламарчук Л.М. було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», і, починаючи з 01.06.2015 року, органи ПФУ не призначають та не перераховують пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вважає, що дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області є неправомірними, відмова у перерахунку пенсії прийнята у порушення Конституції України та законів України, зокрема ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії), оскільки необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії і при цьому такий перерахунок пенсії має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які діяли на момент призначення пенсії. Посилання відповідача на п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII стосується призначення пенсій, а не їх перерахунку. Також не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії те, що КМУ не визначив порядок та умови перерахунку призначених пенсій працівникам, так як дані умови передбачені спеціальними нормами, а саме ст. 44, ч.ч. 4, 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні 12.05.2017 року позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бортник Л.І. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Тлумацького об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області 27.04.2017 року в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прибуття. 12.05.2017 року в судове засідання представник відповідача не з'явився про причини неявки не повідомив, хоч про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з січня 2012 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тлумацькому об'єднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області, як отримувач пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати.

01.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням посадових окладів державним службовцям (а.с. 5).

Листом № 44/Б-15 від 03.08.2016 року Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», і, починаючи з 01.06.2015 року, органи ПФУ не призначають та не перераховують пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 6).

Не погоджуючись з вказаною діями відповідача та відмовою у перерахунку призначеної пенсії позивач звернувся до суду.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

В свою чергу ст. 46 Конституції України закріплено конституційне право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Розміри соціальних виплат залежать від соціально - економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року.

Також статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ІІ від 16.12.1993 року, якою був доповнений зазначений закон згідно із Законом N 432-IV від 16.01.2003 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно із статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 було передбачено, що перерахунок пенсії проводився виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії норми наведених нормативно-правових актів зазнали змін.

Зокрема, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та ін.

Згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу» визнано такими, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

В редакції Закону України «Про державну службу», який набрав чинності з 01.05.2016 року, питанню врегулювання пенсійних відносин державних службовців присвячена лише стаття 90, яка носить відсилочний характер та передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В свою чергу Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить норм, якими би було передбачено перерахунок пенсії особам, яким вона була призначена на підставі Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підняттям посадових окладів працюючим державним службовцям.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06 квітня 2016 року № 292 підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям проведено з 01 травня 2016 року. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, передбачено внести до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 зміни, а саме: виключити пункт 4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям; абзац перший пункту 5 викласти в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики». Вказані зміни застосовуються з 01 грудня 2015 року.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визнані як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України.

В своєму рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 р. Конституційний Суд України прийшов до висновку, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім'ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об'єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально - економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року та у справі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року.

Отже, передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного розподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама суть змісту права на соціальний захист.

Оскільки діюча редакція Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить норм, якими би було передбачено перерахунок пенсії особам, яким вона була призначена на підставі Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підняттям посадових окладів працюючим державним службовцям, а постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 і виключено пункт 4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, то відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім цього, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України розуміння сутності гарантій, недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на пенсійне забезпечення, слід підкреслити, що правовідносини по пенсійному забезпеченню (у розгляді випадку - щодо перерахунку пенсії) виникають не в момент звернення за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на проведення такого перерахунку.

Отже, суд вважає, що позивачем не доведено, що зміна законодавцем умов пенсійного забезпечення державних службовців, а саме виключення норм про можливість перерахунку пенсії, призвела до зменшення розміру пенсії позивача або до звуження його права на пенсійне забезпечення.

Крім того, суд звертає увагу також на те, що позивачем не було дотримано порядку звернення для перерахунку пенсії, оскільки, подавши відповідачу 01.08.2016 року заяву з вимогою про перерахунок пенсії, довідку, на підставі якої необхідно було провести зазначений перерахунок, позивачем додано не було. Дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо невидачі довідки про складові заробітної плати позивачем не оскаржувались.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії слід відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

З врахуванням вищенаведеного, з огляду на те, що в задовленні позову слід відмовити, а позивач відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 6-11, 71, 86, 94, 158 - 163, 167, 186 КАС України, ст. 90 Закону України «Про державну службу», постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», рішеннями Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року та № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, - відмовити.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуюча Н.І.Лущак