Справа № 809/613/17
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. справа № 809/613/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Дубінській І.В.,

за участю: представника позивача - Бабчук І.Р., представник відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 3755,33 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 3755,33 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за 2009 рік відповідач самостійно нарахувала та несплатила у повному розмірі страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, що разом із застосованими органами Пенсійного фонду України фінансовими санкціями та нарахованою пенею становить 3755,33 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, позов просила задоволити, стягнути заявлену суму заборгованості в розмірі 3755,33 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи. Причини неявки відповідач суду не повідомила, правом на подання заперечення не скористалась. На підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів - судом продовжено розгляд справи за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців, зареєстрована як фізична особа-підприємець та є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.8-10).

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону. При цьому, страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці, зокрема, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Таким чином, у відповідності до частини 1 статті 14 та статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідач є страхувальником і платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Приписами абзацу 6 пункту 7 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій, за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Згідно пункту частини 2 статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а також подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою , встановленими Пенсійним фондом.

Частиною 6 статті 20 вищевказаного Закону передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

При цьому, відповідно до пункту 2.2 розділу ІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 № 26-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування, самі за себе і за членів сім'ї, які беруть участь у провадженні підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності, самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 1 квітня року, наступного за звітним періодом.

Отже, відповідно до вимог законодавства на відповідача покладено обов'язок нараховувати та сплачувати внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області. При цьому, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1055 від 16.12.2015 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області з 31.03.2016 припинено внаслідок реорганізації шляхом злиття, а його правонаступником стало Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, яке є позивачем в даній справі.

Судом встановлено, що в порушення вимог пенсійного законодавства, відповідачем не сплачено в повному обсязі страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у зв'язку з чим у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 виникла заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач самостійно розрахувала суму внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2009 рік в розмірі 3293,85 грн. та подала до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області відповідний звіт. Однак, вказані фінансові зобов'язання відповідач у встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» строки не виконав.

У відповідності до вимог частини 3 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в зв'язку з відсутністю сплати відповідачем стахових внесків у встановлені строки, управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі надіслало на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 вимогу про сплату боргу №Ф37/1 від 13.04.2010, в якій вимагало сплатити недоїмку в сумі 3293,85 грн. (а.с.11).

Відповідач частково сплатила нараховані страхові внески за 2009 рік в загальному розмірі 2714,04 грн., однак і надалі залишилась несплаченою заборгованість в розмірі 579,81 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати страхових внесків за період з 01.04.2010 по 12.04.2017 суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с.15).

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у строк, визначений статтею 20 цього Закону, вважається простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків - недоїмкою і стягується з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Так, згідно пункту 2 частини 9 вищевказаного Закону, за несплату (неперерахування) або не своєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Окрім цього, частиною 8 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми несплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 13 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій. Суми пені та штрафів, передбачених частиною дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення.

При цьому, згідно з частиною 15 статті 106 вищевказаного Закону строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

В даному випадку, суд встановив, що за несвоєчасну сплату страхових внесків територіальними управліннями Пенсійного фонду винесено рішення про застосування до відповідача фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду. Зокрема, управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі прийняло рішення №581У від 02.08.2010 про застосування до відповідача 16,59 грн. фінансових санкцій та нарахування пені в розмірі 239,68 грн. (а.с. 12), а також рішення №42У від 15.07.2014, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 фінансові санкції в розмірі 170,06 грн. та нараховано пеню в розмірі 2474,39 грн. (а.с. 13).

Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, як правонаступник управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі, прийняло рішення №5У від 26.09.2016 про застосування до відповідача 12,00 грн. фінансових санкцій та нарахування пені в розмірі 262,80 грн. (а.с.14).

Таким чином, загальна сума заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 перед позивачем становить 3755,33 грн., що підтверджується дослідженими в судовому засіданні розрахунком сум зі сплати страхових внесків за період з 01.04.2010 по 12.04.2017, вимогою про сплату боргу, рішеннями про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду та іншими матеріалами справи.

Враховуючи наведене, а також те, що вищевказана заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не сплачена, відповідних доказів, які б спростовували наявність заборгованості чи доводи позивача, - відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Тлумацького об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) на користь Тлумацького об'єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код 40385951) заборгованість в сумі 3755 (три тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 33 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 15.05.2017.