Справа № 805/1742/17-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1742/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 р. Справа №805/1742/17-а

час прийняття постанови: 12:45

Ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., при секретарі Хороші С.С. розглянувши позовну заяву

Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області

до

Державного підприємства «Торецьквугілля»

про

стягнення заборгованості по відшкодуванню суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 5 898 242, 28 грн., що виникла у період з 01.01.2017 по 31.03.2017, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства «Торецьквугілля» про стягнення заборгованості по відшкодуванню суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788 (далі – Закон № 1788) у розмірі 5 898 242, 28 грн., що виникла у період з 01.01.2017 по 31.03.2017.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в установлений законодавством строк відповідач не відшкодував Пенсійному фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, 12.05.2017 засобами електронного зв’язку надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника; позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, 10.05.2017 засобами електронного зв’язку надав суду заяву про розгляд справи без участі представника на підставі наданого відзиву.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі, зважаючи на відсутність визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог частини шостої статті 12 та частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Повно і всебічно дослідивши всі обставини в адміністративній справі, що підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про наступне.

Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області є суб’єктом владних повноважень – органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього статтею 12 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058), Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об’єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі – Постанова № 28-2).

Відповідно до статті 12 Прикінцевих положень Закону № 1058, у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону (крім норм, зазначених в абзаці шостому пункту 1 цього розділу) та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України. Бюджет Пенсійного фонду України в зазначений період затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно з нормами пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (далі – Постанова № 280) Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 7 Постанови № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Положеннями пункту 1 Постанови № 28-2 визначено, що управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об’єднані управління (далі – управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Основними завданнями управління Фонду, відповідно до пункту 3 Постанови № 28-2 є:

- реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення;

- ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов’язковому державному соціальному страхуванню;

- виконання інших завдань, визначених законом.

Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує надходження від сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства та здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів (підпункти 2, 9 пункту 4 Постанови № 28-2).

Відповідно до положень частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів, зокрема, суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Із системного аналізу вищезазначених норм законодавства випливає, що територіальні органи Пенсійного фонду України в силу законодавства наділені владними управлінськими функціями щодо здійснення контролю за правильністю, повнотою нарахування і своєчасністю сплати страхувальниками внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, а також стягнення заборгованості за страховими внесками/іншими платежами, тому управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача сум вказаної заборгованості.

Відповідач – Державне підприємство «Торецьквугілля» зареєстровано як юридична особа, включено до ЄДРПОУ за номером 33839013 та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі – страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі – Інструкція).

Згідно з абзацом 2 пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), – також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що у відповідача працювали особи, на посадах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788, та яким призначено пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача надсилалися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» «б – з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за січень 2017 року – від 16.01.2017 року вих. № 349/04, за лютий 2017 року – від 06.02.2017 вих. № 1083/04, за березень 2017 року – від 14.03.2017 вих. № 2207/04 відносно працівників, яким призначено пільгові пенсії, які були вручені особисто представникові відповідача, про що є відповідні відмітки.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Згідно з пунктом 6.9 Інструкції відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Відповідач у порушення зазначених вимог законодавства фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, позивачу у встановлені строки не вносив, що підтверджується відомостями з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за період з 01.01.2017 по 31.07.2017, що наявні в матеріалах справи. У результаті чого відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 5 898 242, 28 грн.

Нормами частини першої статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Наявність у відповідача суми боргу на час розгляду справи доведена позивачем та підтверджується актом звірення взаємних розрахунків з відповідачем, що міститься в матеріалах справи.

Доказів відшкодування заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в загальному розмірі 5 898 242, 28 грн. станом на день розгляду справи відповідач суду не надав. Окрім того, 10.05.2017 надав до суду відзив на адміністративний позов позивача, згідно якого відповідач визнав у повному обсязі наявну заборгованість у розмірі 5 898 242, 28 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на його користь підлягає стягненню заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, що виникла за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 у розмірі 5 898 242, 28 грн.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області до Державного підприємства «Торецьквугілля» про стягнення заборгованості по відшкодуванню суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 5 898 242, 28 грн., що виникла у період з 01.01.2017 по 31.03.2017 – задовольнити.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивні частини у судовому засіданні 12 травня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16 травня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Толстолуцька М.М.