Справа № 646/3035/17
Суддя: Сорока О. П.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/3035/17
№ провадження 2-а/646/94/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - Сорока О.П.,

за участю секретаря Кравчук Ю.В.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови від 11.04.2017року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, яким просить скасувати постанову від 11.04.2017 року про накладання штрафу, винесену в рамках виконавчого провадження № 51494057.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що в рамках виконавчого провадження № 51494057, відкритого на підставі виконавчого напису № 381, виданого 26.05.2016 року, державним виконавцем було винесено постанову від 11.04.2017 року про накладання штрафу на ОСОБА_1 у звязку з невиконанням отриманої ним 06.04.2017 року вимоги державного виконавця. В той же час, при винесенні вказаної постанови державним виконавцем були порушенні загальні засади притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позову.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши позивача, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 51494057, відкритого на підставі виконавчого напису № 381, 11.04.2017 року було винесено постанову про накладання штрафу на ОСОБА_1 у звязку з невиконанням вимоги державного виконавця від 06.04.2017 року.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до положень частини першої статі 3 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За нормами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець у своїй роботі керується вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання рішень за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до ст. 75 цього закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

В той же час, за невиконання вимоги державного виконавця відповідальність, передбачена ст. 75 закону, не настає.

Так, ст. 75 закону слід застосовувати у системному звязку зі ст. 63 закону, відповідно до якої за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, то виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до частини шостої ст. 26 закону, до якої відсилає ст. 63 закону, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Отже, ст. 75 закону передбачає відповідальність за невиконання рішень немайнового характеру, які знаходяться на примусовому виконанні у державного виконавця. Вичерпний перелік рішень, які підлягають примусовому виконання, зазначений в ст. 3 Закону.

При цьому, відповідно до п.9 Розділу I Інструкції з примусового виконання рішення суду, вимога виконавця - це письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв'язку або вручається виконавцем особі, яка зобов'язана вчинити дії.

п. 4. Розділу XIV вказаної інструкції передбачає, що у разі порушення законних вимог виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) на бланку за встановленою формою (додаток 11).

Зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права й обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколу.Протокол державного виконавця разом з матеріалами, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, не пізніше наступного робочого дня передається начальнику органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

П.5 Розділу XIV вказаної інструкції передбачає, щопротокол про адміністративне правопорушення державного виконавця розглядається начальником органу державної виконавчої служби у п'ятнадцятиденний строк з дня його одержання в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має такі права: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В той же час, відомостей про складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за результатами якого начальником відповідного відділу виконавчої служби було винесено постанову, суду надано не було. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що вимога державного виконавця від 06.04.2017 року була отримана ОСОБА_1

Також слід зазначити, що оскаржувана постанова була винесена самим державним виконавцем, а не начальником відповідного відділу виконавчої служби, що також суперечить вимогам вищевказаної інструкції.

Крім того, у оскаржуваній постанові невірно зазначено адресу боржника, а саме вказано лише місто та вулицю з номером будинку, тоді як відсутні відомості про номер квартири боржника.

В ст..71 КАСУ вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Державним виконавцем не було надано доказів правомірності винесення вищевказаної постанови та спростування доводів ОСОБА_1, які ним були зазначені в позовній заяві.

Відповідно до п.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст..ст.2-7,69,70,71, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст..ст.268,283,284, ст.288 КУпПП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, винесену 11.04.2017 року в рамках виконавчого провадження № 51494057 про накладання на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі у 10 денний строк апеляційної скарги з дня проголошення постанови.

Суддя О.П. Сорока