Справа № 2-а-606/09/2114
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-606/09/2114

Категорія: 2.1Головуючий в 1 інстанції: Майдан С.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Єщенко О.В., Кравця О.О.,

при секретарі Коваленко І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу прокурора Комсомольського району м.Херсона в інтересах ОСОБА_1 на постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 11 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом прокурора Комсомольського району м. Херсона в інтересах ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Комсомольської районної у м.Херсоні ради про зобовязання видати посвідчення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2009 року прокурор Комсомольського району м. Херсона звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до управління праці та соціального захисту населення Комсомольської районної у м.Херсоні ради про зобовязання видати посвідчення єдиного зразка, як особі визнаній реабілітованою.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав, що оскільки ОСОБА_1 є такою, що підверглася політичним репресіям та була реабілітована, остання звернулась до відповідача з заявою про видачу посвідчення реабілітованого, що є необхідним при оформленні підвищення пенсії як особі, що зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована, однак відповідач своїм листом №03-39/4 від 12 січня 2009 року відмовив у видачі такого посвідчення.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 листопада 2009 року у задоволенні позову прокурора Комсомольського району м.Херсона відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурора Комсомольського району м. Херсона ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком, згідно довідки про реабілітацію №13-250-02 від 03 квітня 2006 року, виданої прокуратурою Краснодарського краю Російської Федерації, вона відповідно до ч.2 ст.1.1 Закону РФ «Про реабілітацію жертв політичних репресій», визнана такою, що підверглася політичним репресіям та була реабілітована, оскільки в неповнолітньому віці залишилася без піклування батька, необґрунтовано репресованого з політичних мотивів.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 жовтня 2008 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 є такою, що підвергалася політичним репресіям та була реабілітована. Дане рішення суду набрало законної сили.

З листа №03-59/4 від 12 січня 2009 року УПСЗН Комсомольської районної ради у м.Херсоні вбачається, що на звернення ОСОБА_1 було відмовлено у видачі посвідчення єдиного зразка та рекомендовано звернутися до Управління пенсійного фонду України в Комсомольському районі для нарахування надбавки до пенсії.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що правом на пільги та отримання посвідчення єдиного зразка мають тільки особи, реабілітовані за ст.1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», а оскільки ОСОБА_1, як член сім'ї реабілітованого, відноситься до осіб, реабілітованих за ст.3 вказаного закону, тому відсутні підстави для видачі її такого посвідчення, у звязку з чим в задоволенні позову було відмовлено.

Однак, судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні»вважати реабілітованими осіб, які з політичних мотивів були необґрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі "двійками", "трійками", особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР "Про кримінальну відповідальність за державні злочини" від 25 грудня 1958 року, за винятком осіб, зазначених у статті 2 цього Закону.

При цьому, дія цієї статті поширюється на осіб, громадян України, які постійно проживали в Україні і яких з різних причин було переміщено за межі колишнього Радянського Союзу, необґрунтовано засуджено військовими трибуналами, Верховним Судом Союзу РСР чи піддано репресіям позасудовими органами.

У відповідності з Постановою Верховної Ради України від 19 листопада 1992 року №2805-ХІІ «Про порядок надання пільг реабілітованим особам, які були репресовані за межами республіки і проживають на території України»особам, які були піддані необґрунтованим політичним репресіям за рішеннями радянських органів на територіях республік колишнього СРСР, згодом реабілітовані в установленому порядку і постійно проживають в Україні, надано пільги, передбачені Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні». Підставою надання пільг є документи про їх реабілітацію, видані уповноваженими на це органами колишніх союзних республік Союзу РСР.

Згідно з довідкою, виданою прокуратурою Краснодарського краю, позивач на підставі Закону Російської Федерації «Про реабілітацію жертв політичних репресій»визнана підданою політичним репресіям та реабілітованою, оскільки в неповнолітньому віці залишилася без піклування батька, необґрунтовано репресованого з політичних мотивів.

Таким чином, позивача слід вважати репресованим та в подальшому реабілітованим відповідно до чинного законодавства України та відповідно, його статус повинен визначатися ст.1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні», а тому, на думку колегії суддів, позиває має право на отримання посвідчення, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Отже, за таких обставин, судова колегія доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора Комсомольського району м. Херсона і, відповідно, необхідність їх задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги прокурора Комсомольського району м. Херсона.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Комсомольського району м.Херсона в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Комсомольського районного суду м.Херсона від 11 листопада 2009 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги прокурора Комсомольського району м. Херсона в інтересах ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Комсомольської районної у м.Херсоні ради видати ОСОБА_1 посвідчення єдиного зразка, як особі визнаною реабілітованою.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Єщенко О.В.

ОСОБА_2