Справа № 2-а-3676/10/2170
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-3676/10/2170

Категорія:9,2,1Головуючий в 1 інстанції: Кравченко К.В.

Одеській апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

при секретарі Алексєєвій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу приватного підприємства «Самородок»на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2010 року по справі за позовом приватного підприємства «Самородок»до Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Самородок»(далі ПП «Самородок», позивач) у липні 2010 р., звернувшись до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області (далі ДПІ у Скадовському районі, відповідач) та просило визнати протиправним і скасувати рішення про застосування штрафних санкцій від 23.06.2010р. № на суму 5425,20 грн. за порушення п.п.11 та 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР (надалі Закон № 265/95-ВР).

В обґрунтування позивач зазначив, що перевірка здійснена відповідачем з порушенням Закону України «Про державну податкову службу».

Крім того, позивач заперечував проти порушення п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР зазначаючи про використання ним режиму попереднього програмування найменування цін, товарів (послуг) та обліку їх кількості, а також спростовував порушення п. 13 ст. 3 Закону

№ 265/95-ВР, оскільки ревізори неправомірно знімали остатки товару в магазині, а діюче законодавство не зобовязує позивача тримати на місці реалізації товарів бухгалтерські документи на цей товар.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням ПП «Самородок»подало апеляційну скаргу в якій, ставиться питання про скасування судового рішення в частині застосування відповідачем штрафу в розмірі 5 340,20 грн., застосованого за порушення п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР.

Апелянт вважає, що відсутня норма закону, яка зобовязує субєкта господарювання мати на місці здійснення торгівлі накладні на товар. На його думку продавець на місці здійснення торгівлі зобовязаний мати лише товарний звіт, в якому відображені товари, які до цього були отримані підприємством від постачальника, оприбутковані бухгалтерією підприємства та передані на реалізацію в торгову точку.

Апелянт просить ухвалити нове рішення про часткове задоволення його позовних вимог.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, сповіщався належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що Херсонським окружним адміністративним судом дотримано вищезазначених вимог.

Зясовуючи обставини справи суд першої інстанції встановив, що 17.06.2010р. податковими ревізорами-інспекторами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі направлення ДПА в Херсонської області від 07.06.2010р. №745/237 було проведено перевірку належного позивачу магазину за адресою: Херсонська область, с. Лазурне, вул. Радянська, 116 в сфері контролю за застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, обігу готівки, наявністю торгових патентів та ліценцій, за результатами якої, складений акт перевірки від 17.06.2010р.

На підставі даного акту перевірки ДПІ у Скадовському районі Херсонської області 23.06.2010р. винесла рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій на суму - 5425,20 грн. за порушення п.11 та 12 ст.3 Закон № 265/95-ВР.

Відмовляючи підприємству в задоволенні позовних вимог в частині скасування рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення, передбачені п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР, суд першої інстанції правильно послався у своєму рішенні на ст. 20 даного Закону, яка передбачає, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, судом правильно зазначено, що статтею 21 Закону № 265/95-ВР передбачено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач не заперечував у судових інстанціях, де він брав участь, про відсутність на перевіряємому обєкті документів на товар, якій знаходився в магазині на реалізації.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач не надав таких документів і до ДПІ до моменту винесення спірного рішення, хоча у п. 4.3 акту перевірки керівнику позивача пропонувалось надати необхідні документи.

ДПІ у Скадовському районі Херсонської області надало до справи додаток до акту перевірки з внесеним до нього переліком товарів на загальну суму 2679,10 грн.

Представник апелянта обґрунтовуючи свою позицію зазначив, що магазин не повинен тримати бухгалтерські документи на місці реалізації товарів і оскільки проведена перевірка була незаконною, то надавати до податкової інспекції документи на виявлений при перевірці товар - не має необхідності.

Але колегія суддів не може погодитися з такою позицією та бажає зазначити наступне.

Статтею 6 Закону № 265/95-ВР передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»(далі - Закон № 996) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1, 3 і 5 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Статтею 2 Закону № 996 визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку

Позивач не дотримався приписів п.4.3 акту перевірки, відповідно до яких керівнику позивача пропонувалось у 3-х денний термін прибути до ДПІ у Скадовському районі Херсонської області для надання вмотивованих пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті перевірки.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що з моменту отримання позивачем акту перевірки - 17.06.2010р. і до моменту винесення спірного рішення 23.06.2010р. позивач мав достатньо часу для надання ДПІ необхідних документів на товар.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, та вважає їх такими, що не відповідають нормам законодавства, та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства приватного підприємства «Самородок»- залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2010 року по справі за позовом приватного підприємства «Самородок»до Державної податкової інспекції у Скадовському районі Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій залишити - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова