Справа № 802/459/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 травня 2017 р. Справа № 802/459/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: Сажнєва О.Ю., Мельника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Мурованокуриловецького районного центру зайнятості, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

21.03.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Мурованокуриловецького районного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді від 23 березня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 18.06.2012 року уклав з ОСОБА_5 трудовий договір №7, який було зареєстровано у Мурованокуриловецькому районні центрі зайнятості 18.06.2012 року. Крім того, 01.03.2013 року внесено доповнення до пункту 3 договору №7. Вподальшому, 01.06.2016 року трудовий договір розірвано, на підставі поданої заяви ОСОБА_5 за власним бажанням, відповідно до ст.38 КЗпПУ. Позивач звернувся до Мурованокуриловецького районного центру зайнятості з заявою про внесення змін до трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, а саме в п.17 договору №7: «Трудовий договір розірваний сторонами 1 червня 2016 р. за власним бажанням стаття 38 КЗпПУ», згідно заяви ОСОБА_5 та наказу про звільнення, однак йому було відмовлено, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просив визнати відмову відповідача протиправною та зобов'язати Мурованокуриловецький районний центр зайнятості внести відповідні зміни у трудовий договір.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, що викладені в адміністративному позові та просила їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях (а.с. 35).

Третя особа у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась завчасно та належним чином. В матеріалах справи містяться письмові пояснення третьої особи, в яких вказує, що адміністративний позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню в повному обсязі (а.с. 33).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні фактичні обставини.

18.06.2012 року ОСОБА_4 уклав Трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю із ОСОБА_5, зареєстрований у Мурованокуриловецькому районному центрі зайнятості за №7 (а.с. 16).

Крім того 01.03.2013 року Підписано Доповнення до вказаного трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 18.06.2012 року (а.с. 17).

Наказом № 2 від 01.06.2016 року ФОП ОСОБА_4 припинив трудовий договір із ОСОБА_5 за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с. 15).

В трудовій книжці ОСОБА_5 НОМЕР_2 зроблено запис №9 від 01.06.2016 року «Звільнена з роботи за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України». Трудовий договір №7 знято з реєстрації 18.07.2016 року (а.с. 14 з/б).

Вподальшому, позивач звернувся до Мурованокуриловецького районного центру зайнятості з заявою про внесення змін до Трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, укладеного із ОСОБА_5, зареєстрованого у Мурованокуриловецькому районному центрі зайнятості за №7, а саме «Трудовий договір розірваний сторонами 1 червня 2016 року за власним бажанням стаття 38 КЗпП України».

Листом від 10.02.2017 року №01-06/222 Мурованокуриловецький районний центр зайнятості повідомив позивача про відсутність правових підстав для внесення змін до трудового договору 7. Зазначили, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Жодним нормативним актом України не передбачено право центру зайнятості вносити зміни (коригування), зміну підстави звільнення найманого працівника тощо, у договір який вже знято з реєстрації відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю (а.с. 13).

Згідно повідомлення Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.07.2016 року, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 23 червня 2016 року внесено запис №3000974 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (а.с. 20).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується наступним.

Згідно п.4 Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року № 19/2013, Служба відповідно до покладених на неї завдань:

- бере участь у розробленні основних напрямів реалізації державної політики у сфері зайнятості населення на середньостроковий період, територіальних програм зайнятості населення та їх виконанні;

- забезпечує надання в установленому порядку соціальних послуг, здійснення профілактики настання страхових випадків і виплату матеріального забезпечення відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «;Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;

- організовує та здійснює професійну орієнтацію населення, в тому числі молоді, яка навчається, з метою мотивації щодо вибору професії з урахуванням попиту на ринку праці;

- веде облік осіб, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, та наданих їм послуг;

- здійснює реєстрацію безробітних, веде облік наданих їм послуг;

- сприяє зайнятості населення під час реалізації державних цільових програм, якими передбачається створення нових робочих місць, та інфраструктурних проектів, проводить моніторинг працевлаштування безробітних на створені нові робочі місця під час реалізації відповідних програм та проектів;

- здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на неї Президентом України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні службові й посадові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Підстави припинення трудового договору передбачені ст.36 КЗпП України.

Відповідно до статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Питання щодо виготовлення трудових книжок, їх зберігання та внесення записів, зокрема про прийняття, переведення та звільнення працівника, регулюється відповідно постановою КМУ «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року № 301 та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інстукцією).

Згідно вимог п.п.2.3 - 2.4, 2.21-1, 2.26 Інструкції, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Внесені фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності без створення юридичної особи до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору, і засвідчуються його печаткою. Записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Законом України від 28.12.2014 р. № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» виключено ст. 24-1 Кодексу законів про працю України щодо обов'язку державної служби зайнятості здійснювати реєстрацію трудових договорів, укладених між працівником і фізичною особою.

Реєстрація трудових договорів, укладених між працівником та фізичною особою, врегульована наказом Міністерства соціальної політики від 08.06.2001 № 260 (зі змінами) "Про затвердження Форми трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю» в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктами 8 та 9 Порядку реєстрації трудових договорів затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року № 260 (який був чинний на момент укладання Трудового договору) визначено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають Центр, який зареєстрував договір. Відповідальна особа Центру протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів та повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору.

Отже реєстрація чи зняття трудового договору з реєстрації залежить від існуючих трудових відносин між працівником та рободавцем.

Таким чином, у разі припинення дії трудового договору, незалежно від підстав його припинення, на роботодавця покладаються обов'язки зробити відповідний запис у трудовому договорі про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, та повідомити центр зайнятості про розірвання трудового договору з наданням вказаного трудового договору органу, який його реєстрував, із відповідними записами. На центр зайнятості у свою чергу покладаються обов'язки протягом трьох днів зняти трудовий договір з реєстрації з відповідною відміткою у книзі реєстрації трудових договорів. Після зняття трудового договору з реєстрації роботодавець вносить відповідні записи до трудової книжки про звільнення працівника.

З огляду на викладене, у Мурованокуриловецького районного центру зайнятості були відсутні правові підстави для внесення змін до трудового договору №7, оскільки чинне законодавство України не передбачає право центру зайнятості вносити зміни (коригування), зміни підстави звільнення найманого працівника тощо, у договір який вже знято з реєстрації відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. Таким чином, відмова відповідача у внесенні зміни до п. 17 Трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, зареєстрованого у Мурованокуриловецькому районному центрі зайнятості за №7, а саме «Трудовий договір розірваний сторонами 1 червня 2016 року за власним бажанням статті 38 КЗпП України» не підлягає визнанню протиправною, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання відповідача внести зміни до п. 17 Трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, зареєстрованого у Мурованокуриловецькому районному центрі зайнятості за №7, а саме «Трудовий договір розірваний сторонами 1 червня 2016 року за власним бажанням статті 38 КЗпП України», суд зазначає наступне.

Трудовий договір - це добровільна угода сторін, а тому добровільна угода про виникнення чи зміну трудових відносин може бути й підставою для добровільного їх припинення. З викладеного слідує, що сторони трудового договору можуть змінити підстави припинення трудового договору за взаємною згодою.

Так, з наданих суду письмових пояснень ОСОБА_5 слідує, що остання підтримує бажання позивача внести зміни в Трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, зареєстрованого у Мурованокуриловецькому районному центрі зайнятості за №7, а саме до п. 17 Трудового договору: "Трудовий договір розірваний сторонами 1 червня 2016 року з ініціативи працівника на підставі статті 38 КЗпПУ.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

Частиною першою статті 94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, відповідно до ч. 2 даної статті, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Понесені позивачами судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до норм ст. 94 КАС України, у зв'язку із частковим задоволенням позову, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Мурованокуриловецького районного центру зайнятості.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Мурованокуриловецький районний цент зайнятості внести наступні зміни до п. 17 Трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю №7 від 18.06.2012 року: "Трудовий договір розірваний сторонами 1 червня 2016 року з ініціативи працівника на підставі п. 4 ст. 36 КЗпПУ (стаття 38 КЗпПУ)".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 320 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Мурованокуриловецького районного центру зайнятості (вул. Соборна, 156, смт. Муровані Курилівці, Мурованокуриловецький район, Вінницька область, ).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович