Справа № 378/725/16-а
Суддя: Марущак Н. М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/725/16-а
Провадження № 8-а/378/1/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2017 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Марущак Н. М.,

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Ставищенського районного суду Київської області від 10 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ставищенському районі Київської області про визнання неправомірним рішення та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами постанову Ставищенського районного суду Київської області від 10 серпня 2017 року по справі ЄУН 378/725/16-а за її позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ставищенському районі про визнання неправомірним рішення та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії, якою визнано неправомірним рішення даного Управління від 26.05.2016 року про відмову їй у перерахунку пенсії державного службовця; зобов'язано вказане Управління провести їй (заявнику) з 01 травня 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 85 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року, відповідно до постанови КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 і довідки Державної фінансової інспекції в Київській області від 28.04.2016 року №11-20/51.

Підставою для проведення такого перерахунку стала вказана довідка Державної фінансової інспекції в Київській області від 28.04.2016 року №11-20/51. Відповідно до даної довідки її заробітна плата за посадою головного контролера-ревізора, з якої призначено пенсію, для перерахунку з 01.12.2015 року становить: посадовий оклад 1723,00 грн.; надбавка за ранг (12 ранг) 60,00 грн.; надбавка за вислугу років (25%) - 444,75 грн.; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (45%) -1002,94 грн., всього 3230,69 грн.

Проте, відповідно до довідки Державної фінансової інспекції в Київській області від 22.11.2016 року №11-20/111 її (заявника) заробітна плата за посадою головного контролера-ревізора, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.12.2015 року становить: посадовий оклад 1798,00 грн.; надбавка за ранг (12 ранг) 60,00 грн.; надбавка за вислугу років (25%) - 464,50 грн.; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (43%) - 998,68 грн.; премія (910%) - 16361, 80 грн., всього - 19682, 98 грн.

Як вбачається з інформації Північного офісу Держаудитслужби (Державної фінансової інспекції в Київській області), викладеної в листі №26-17-16-16/3229 від 28.03.2017 року, в довідці Державної фінансової інспекції в Київській області від 28.04.2016 року не було враховано премію та помилково зазначений невірний розмір посадового окладу.

24.11.2016 року вона звернулась до відповідача із письмовою заявою про врахування при перерахунку пенсії довідки Державної фінансової інспекції в Київській області від 22.11.2016 року, на що 23.03.2017 року отримала лист вказаного Управління від 13.01.2017 року, в якому їй відмовлено у врахуванні зазначеної довідки.

Заявник просить:

- поновити строк звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами;

- переглянути вищевказану постанову Ставищенського районного суду Київської області від 10.08.2016 року в справі №378/725/16-а у зв'язку за нововиявленими обставинами, скасувати її та прийняти нове рішення яким позов задовольнити:

- визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного Фонду України у Ставищенському районі №219/03 від 26.05.2016 року про відмову їй (заявнику) у перерахунку пенсії державного службовця та зобов'язати вказане Управління провести їй (ОСОБА_1А.) з 01 травня 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 85 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року, відповідно до постанови КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 і довідки Державної фінансової інспекції в Київській області від 22.11.2016 року №11-20/111.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник не прибули, до суду заявник подала заяву, відповідно до якої справу просить розглядати у її відсутність.

Представник Сквирського обєднаного управління ПФУ Київської області ОСОБА_2 подала до суду письмові заперечення щодо задоволення заяви ОСОБА_1, справу просить розглядати у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 261 КАС України суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності сторін. Згідно ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, оглянувши матеріали справи ЄУН 378/725/16-а, провадження № 2-а/378/66/16, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Ставищенського районного суду Київської області від 10 серпня 2017 року по справі ЄУН 378/725/16-а, провадження № 2-а/378/66/16 визнано неправомірним рішення Управління Пенсійного Фонду України у Ставищенському районі №219/03 від 26.05.2016 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця; зобов'язано вказане управління провести ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 85 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року, відповідно до постанови КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 і довідки Державної фінансової інспекції в Київській області від 28.04.2016 року №11-20/51 (а.с. ЄУН 378/725/16-а - 24-25).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2016 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у Ставищенському районі Київської області на вказану постанову Ставищенського районного суду з усіма доданими до неї документами повернуто апелянту (а.с. ЄУН 378/725/16-а - 45).

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду у даній справі заявник зазначає, що після винесення постанови Ставищенським районним судом Київської області, 22 листопада 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Київській області їй була видана нова довідка №11-20/111 "Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію", відповідно до якої заробітна плата ОСОБА_1 за посадою головного контролера-ревізора, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.12.2015 року становить: посадовий оклад -1798,00 грн.; надбавка за ранг (12 ранг) 60,00 грн.; надбавка за вислугу років (25%) - 464,50 грн.; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (43%) - 998,68 грн.; премія (910%) -16361,80 грн., всього - 19682,98 грн. (а.с. 4).

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною до 01 січня 2015 року передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Тобто, до 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульовано зазначеними вище нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон), яким передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.05.2016 року Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII по-іншому врегульовано правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Приписи ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітнох плати працюючих державних службовців.

Аналогічної правової позиції викладено у постановах ВАСУ від 18.12.2015 р. по справі № К/800/37525/15, від 28.01.2016 р. по справі № К/800/51159/15, від 22.08.2016 р. по справі № 636/1877/16-а, справа № 640/10320/16-а від 30.08.2016 р., справа № 642/4285/16-а від 13.09.2016р., справа 646/6836/16-а від 05.09.2016 р.

Окрім того порядок та умови визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям визначались постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі по тексту Постанова № 865).

Згідно п. 4 Постанови № 865 було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п. 5 Постанови № 865 перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Проте, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», до Постанови № 865 внесено зміни, а саме виключено пункт 4, та пункт 5, та викладено в новій редакції.

У зв'язку з внесеними змінами, на час звернення позивача до управління із заявою про перерахунок пенсії 24 листопада 2016 року, Постанова № 865 не містила положень про порядок перерахунку пенсії державного службовця.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII ( надалі - Закон № 76), згідно з пунктом 2 частини 11 якого текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (надалі - Закон № 3723) викладений у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

У Прикінцевих положеннях Закону № 76 зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити, зокрема, прийняття нормативно - правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Таким чином з 01.01.2015 року законодавець не пов'язує виникнення права на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону № 3723, зі зростанням заробітної плати працюючих державних службовців.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пексійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, питання перерахунку пенсії управління зобов'язане вирішувати на підставі правових норм, що діють на чає звернення пенсіонера.

Посилання заявника на принцип дії норм права у часі є безпідставними, оскільки такий принцип застосовується до правовідносин, що виникли до набрання чинності конкретною нормою права. Зокрема, до вищезазначених змін у законодавстві виникло право заявника на пенсію, яке є незмінним.

Разом з тим, право на перерахунок пенсії у заявника могло виникнути лише після звернення з відповідною заявою до пенсійного органу, а таке звернення відбулось після зміни Постанови № 865, що призвело до певних правових наслідків.

Після виключення норм про перерахунок пенсії з тексту Постанови № 865, право на перерахунок раніше призначених пенсій припинилось.

Всупереч ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» Кабінетом Міністрів України не визначено порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Таким чином, правові підстави, для вчинення дій з перерахунку такої пенсії відсутні.

Рішення Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України ( 254к/96-ВР ), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України ( 384/2011 ) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на те, що Закон №76-VIII (яким скасовано саме право на перерахунок пенсій) є чинним і підлягає до виконання, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним такий не визнавався, беручи до уваги позицію Конституційного Суду України викладену у рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року та рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, позиції Європейського суду з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 р., посилання позивача на звуження його прав та соціальних гарантій з посиланням на положення ст. 22 Конституції України, є помилковим.

Таким чином, у спірних правовідносинах пенсійний орган здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, так як у останнього відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням того, що Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» скасовано норми, відповідно до яких позивач просить здійснити перерахунок.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд України у своїй постанові від 12 липня 2016 року у справі № 21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії) не є підставою для застосування вже недіючих норм Законі України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

Як зазначено вище, постановою Ставищенського районного суду Київської області від 10 серпня 2017 року по справі ЄУН 378/725/16-а, провадження № 2-а/378/66/16 визнано неправомірним рішення Управління Пенсійного Фонду України у Ставищенському районі №219/03 від 26.05.2016 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця та зобов'язано вказане управління провести ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 85 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року, відповідно до постанови КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 і довідки Державної фінансової інспекції в Київській області від 28.04.2016 року №11-20/51.

Як зазначено в заяві ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, та в письмових запереченнях представника відповідача на сьогоднішній день зазначена постанова суду відповідачем виконана, заявнику здійснено перерахунок та виплату пенсії.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду у даній справі заявник зазначає, що після винесення постанови Ставищенським районним судом виявилась помилка у довідці про заробітну плату, яка вплинула на розмір перерахованої пенсії, а саме: в довідці № 11-20/51 посадовий оклад 1723,00 грн.; надбавка за ранг (12 ранг) 60,00 грн.;надбавка за вислугу років (25%) - 444,75 грн.; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (45%) -1002,94 грн., всього 3230,69 грн.

Проте, на момент звернення заявника до Управління Пенсійного фонду України в Ставищенському районі Київської області у листопаді 2016 року та у квітні 2017 року до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вже діяли норми Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року (закон набрав чинності з 01.05.2016 року).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи заперечення представника відповідача з зазначенням, що вищевказана постанова суду вже виконана, наявні зміни законодавства, яке регулює спірні правовідносини, - суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії заявника на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 865, а тому у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Відповідно до ст.247 КАС України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Позивачем отримано довідку про заробітну плату 22 листопада 2016 року, а з заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами заявник звернулась 20.04.2017 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставина - видача довідки Державної фінансової інспекції в Київській області № 11-20/111 від 22.11.2016 року (а.с. 4), на яку посилається заявник, як на нововиявлену, не може вважатися такою, а тому слід відмовити у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 99, 245-247, 253 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Ставищенського районного суду Київської області від 10 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ставищенському районі Київської області про визнання неправомірним рішення та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у строк, встановлений ст. 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили ухвали за наслідками апеляційного провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. М. Марущак