Справа № 203/1083/17
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1083/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Булах М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 15 лютого 2017 року відповідачем були прийняті рішення №80/18 «Про кількісний склад виконавчого комітету міської ради», яким затверджено виконавчий комітет міської ради у кількості 11 осіб, а також рішення №81/18 «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 07 вересня 2016 року №42/13 «Про кількісний та персональний склад виконавчого комітету міської ради», яким виключено п.1 з рішення Дніпропетровської міської ради від 07 вересня 2016 року №42/13 «Про кількісний та персональний склад виконавчого комітету міської ради», п.2 доповнено словами «Тітарєва Владислава Олександровича», а п.2-5 вирішено вважати пунктами 1-4 відповідно. Означені рішення відповідача за №80/18 та 81/18 позивач просив суд визнати протиправними та скасувати з підстав порушення відповідачем вимог Конституції України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про доступ до публічної інформації», Статуту територіальної громади м. Дніпропетровська, Регламенту Дніпропетровської міської ради, а саме через порушення процедури прийняття оскаржуваних рішень, що виразилось у неопублікуванні проектів таких рішень до їх прийняття, відсутності пропозицій міського голови для прийняття оскаржуваних рішень, незалучення постійних комісій до попереднього обговорення кандидатур до виконавчого комітету міської ради, відсутність письмового звернення депутата щодо вирішення питання про прийняття оскаржуваних рішень. В якості підстави для подачі даного позову позивач послався на те, що він є членом територіальної громади м. Дніпропетровська (наразі м. Дніпро), а тому відповідач порушив його права на своєчасне та повне отримання публічної інформації, позбавив права позивача на участь у громадському обговоренні оскаржуваних проектів рішень та надання пропозицій стосовно кандидатур до складу виконавчого органу Дніпропетровської міської ради.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримав, наполягав на задоволенні позову свого довірителя в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, надала суду письмові заперечення (а.с.27), в яких просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржувані рішення були опубліковані 24 лютого 2017 року, кандидатури до виконавчого органу Дніпропетровської міської ради попередньо обговорювались, а самі рішення не є протиправними, оскільки прийняті за пропозицією депутата міської ради у відповідності до вимог ст.19 ч.2 п.6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2016 року Дніпропетровською міською радою VII скликання було прийнято рішення №42/3 «Про кількісний та персональний склад виконавчого комітету міської ради», п.1 якого затверджено виконавчий комітет міської ради у кількості 10 осіб, п.2 затверджено персональний склад виконавчого комітету. (а.с.5)

15 лютого 2017 року Дніпропетровською міською радою VII скликання прийнято рішення №80/18 «Про кількісний склад виконавчого комітету міської ради», згідного тексту якого, ураховуючи пропозицію голови депутатської фракції БПП «Солідарність» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4, з метою упорядкування роботи міської ради, згідно ст.ст.26, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада вирішила затвердити виконавчий комітет міської ради у кількості 11 осіб. (а.с.6)

Також 15 лютого 2017 року Дніпропетровською міською радою VII скликання прийнято рішення №80/18 «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 07 вересня 2016 року №42/13 «Про кількісний та персональний склад виконавчого комітету міської ради». Згідно тексту такого рішення міська рада, ураховуючи пропозицію голови депутатської фракції БПП «Солідарність» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4, з метою упорядкування роботи міської ради, згідно ст.ст.26, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішила внести зміни та доповнення до рішення міської ради від 07 вересня 2016 року №42/13 «Про кількісний та персональний склад виконавчого комітету міської ради», а саме: п.1 виключити, п.2 доповнити словами «Тітарєва Владислава Олександровича», п.2-5 вважати п.1-4 відповідно. (а.с.7)

При цьому, як слідує з текстів оскаржуваних рішень, а також наданої стороною позивача довідки щодо оскаржуваних рішень (а.с.26), проекти таких рішень до їх прийняття взагалі не оприлюднювались, міським головою пропозиція щодо кількісного та персонального складу виконавчого органу міської ради не вносилась, кандидатура особи, яку оскаржуваним рішенням включено до складу виконавчого органу міської ради, а також проекти оскаржуваних рішень постійною комісією, виконкомом попередньо не розглядались, письмове звернення щодо прийняття таких оскаржуваних рішень відсутнє. Вказані фактичні обставини стороною відповідача із посиланням та наданням належних та допустимих доказів спростовані в ході розгляду справи не були.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Статутом територіальної громади м. Дніпропетровська, прийнятим Дніпропетровської міської радою ХХІІІ скликання 13 червня 2001 року (далі - Статут), Регламентом Дніпропетровської міської ради VII в редакції рішення міської ради від 08.06.2016 №25/9 «Про затвердження змін та доповнень до Регламенту Дніпропетровської міської ради VII скликання шляхом викладення у новій редакції» (далі - Регламент).

Так, відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів місцевого самоврядування.

За змістом ст.140 Конституції України, ст.ст.5, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Органом місцевого самоврядування, що представляє інтереси територіальної громади міста є міська рада та її виконавчі органи.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.ст.13, 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядники інформації, до яких належать і органи місцевого самоврядування, зобов'язані оприлюднювати не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття проекти рішень, що підлягають обговоренню.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Згідно ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради.

Згідно ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» персональний склад виконавчого комітету міської ради затверджується радою за пропозицією міського голови.

Положеннями ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що постійними комісіями ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються для обрання, затвердження, призначення або погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань.

Аналогічні наведеним вище положення щодо необхідності пропозиції міського голови для визначення кількісного та персонального складу виконавчого комітету міської ради, а також попереднього розгляду постійними комісіями міської ради кандидатур осіб, які пропонуються до складу виконавчого органу міської ради, містяться в ст.42 Статуту та ст.25 Регламенту.

Статтею 24 Регламенту передбачено, що пропозиції з питань для розгляду радою на сесії оформлюються у вигляді, зокрема, письмового звернення депутата (депутатів) до міського голови. Автор проекту рішення ради забезпечує всю процедуру підготовки проекту рішення у відповідних органах ради, проходження візування проекту рішення у посадових осіб виконавчих органів ради, внесення проекту рішення на розгляд виконавчого комітету ради, включення проекту рішення до Порядку денного сесії, проходження процедури прийняття рішення, доповідає у разі потреби на сесії ради, а також доопрацьовує остаточний текст прийнятого рішення.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог. Правова позиція суду, покладена в основу такого результату вирішення справи, ґрунтується на тому, що прийняття органом місцевого самоврядування будь-яких рішень має здійснюватись не тільки у межах його повноважень, а і з дотриманням визначеної законодавчими та підзаконними актами порядку та процедури, що зумовлено необхідністю дотримання прав, свобод та інтересів інших учасників суспільних правовідносин, яких стосується рішення, що приймається, а також визначеного Конституцією України обов'язку державних органів та органів місцевого самоврядування здійснювати свою діяльність виключно у правовому полі. Натомість, як встановлено в ході розгляду справи, відповідачем в порушення вимог наведених судом вище нормативних актів, в тому числі прийнятих самим відповідачем (Статут, Регламент), були прийняті оскаржувані позивачем два рішення з низкою порушень, а саме: без попереднього оприлюднення проектів таких рішень за відсутності передбачених ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» підстав для обмеження доступу до тексту таких проектів повністю чи частково; без наявності відповідної пропозиції міського голови, до прерогативи якого і належить ініціювання питання про визначення кількісного та персонального складу виконавчого органу міської ради; без попереднього розгляду відповідною постійною комісією міської ради кандидатури особи, яку за наслідками оскаржуваних рішень включено до складу виконавчого органу міської ради; без попереднього розгляду проектів оскаржуваних рішень виконкомом міської ради. За таких обставин спірних правовідносин, а також враховуючи, що вони призвели до порушення прав позивача як члена територіальної громади міста брати участь у здійсненні місцевого самоврядування шляхом обговорення проектів оскаржуваних рішень, висловлення своїх зауважень та пропозицій щодо них, суд приходить до висновку про неможливість оцінки оскаржуваних рішень як правомірних та законних, а отже і про неможливість залишення їх в силі. З цих підстав позов має бути задоволений в повному обсязі.

Разом з цим суд ставиться критично та не приймає до уваги як належні підставі для відмови у задоволенні позову твердження сторони відповідача, викладені в заперечення проти позову та оголошені в судовому засіданні, оскільки такі твердження не спростовують жодної із встановлених судом фактичних обставин та висновків, покладених в основу даного рішення. Зокрема, суд не приймає до уваги твердження сторони відповідача про опублікування оскаржуваних рішень 24 лютого 2017 року, оскільки це опублікування не проектів рішень, а самих рішень після їх прийняття. Твердження представника відповідача про обговорення кандидатур осіб, які пропонувались до включення до виконавчого комітету міської ради, є неконкретним, з нього неможливо з'ясувати ким та коли здійснювалось таке обговорення, а також не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, таким як протокол засідань обговорення тощо. Не приймає суд до уваги і посилання сторони відповідача на норму ст.19 ч.2 п.6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», оскільки виходячи із формулювання такої норми, вона не виключає обов'язковості застосування положень ст.ст.42, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.42 Статуту щодо необхідності пропозиції міського голови для прийняття міською радою рішень про затвердження кількісного та персонального складу виконавчого комітету міською ради.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.94 КАС України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду із даним позовом судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 гривень. (а.с.14)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 55, 140 Конституції України, ст.ст.5, 10, 24, 42, 47, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.6, 13, 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», п.42 Статуту територіальної громади м. Дніпропетровська, прийнятого Дніпропетровської міської радою ХХІІІ скликання 13 червня 2001 року, ст.25 Регламенту Дніпропетровської міської ради VII в редакції рішення міської ради від 08.06.2016 №25/9 «Про затвердження змін та доповнень до Регламенту Дніпропетровської міської ради VII скликання шляхом викладення у новій редакції», ст.ст.11, 17, 18, 69-72, 79, 86, 94, 158-163, 171 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської міської ради VІІ скликання за №80/18 від 15 лютого 2017 року «Про кількісний склад виконавчого комітету міської ради» та рішення №81/18 від 15 лютого 2017 року «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 07.09.2016 року №42/13 «Про кількісний та персональний склад виконавчого комітету міської ради».

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ю.Казак