Справа № 816/1692/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1692/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавабудсервіс Плюс"
про стягнення коштів
В С Т А Н О В И В:

28.09.2016 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавабудсервіс Плюс" (надалі - ТОВ "Полтавабудсервіс Плюс") про стягнення коштів у розмірі 18540,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на несплату відповідачем у добровільному порядку плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, нарахованої за наслідками проведеного габаритно-вагового контролю, у розмірі 643,50 євро, що станом на день проведення розрахунку складає 18540,40 грн.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без участі у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. У письмових запереченнях зазначив, що позивачем порушено порядок проведення габаритно-вагового контролю, а саме: не проведено повторне зважування транспортного засобу та не складався акт про перевищення ТЗ встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень і розрахунок плати за проїзд великовагових ТЗ автомобільними дорогами загального користування (а.с.65-66). Крім того, відповідачем заявлено клопотання про витребування доказів (а.с.67), у задоволенні якого відмовлено ухвалою суду від 27.04.2017.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.2016 фахівцями позивача на підставі направлення на перевірку №026304 та графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю №2 у Полтавській області (а.с.10), проведено перевірку та габаритно-ваговий контроль на автомобільних вагах транспортного засобу відповідача, у ході якої встановлено перевищення нормативно допустимої ваги на 8 т (24 т замість допустимої 16 т).

За результатами перевірки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.04.2016 №01/R (а.с.12 зворотній бік), довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.04.2016 (а.с.12) та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.04.2016 №01К, у якому визначено плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 643,50 євро (а.с.11 зворотній бік).

Указані акт та розрахунок були складені у присутності водія транспортного засобу ОСОБА_1

У зв'язку з несплатою відповідачем визначених указаним розрахунком сум у місячний строк у добровільному порядку, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Пунктом 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001, (далі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил №30).

При цьому згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 6 Правил №30 дозвіл видається:

- департаментом Державтоінспекції МВС у разі виїзду за межі України або в'їзду на територію України виключно великогабаритними транспортними засобами;

- департаментом Державтоінспекції МВС або управліннями (відділами) Державтоінспекції головних управлінь (управлінь) МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі якщо маршрут пролягає в межах Автономної Республіки Крим, області, між областями або між Автономною Республікою Крим, мм. Києвом і Севастополем та іншими адміністративно-територіальними одиницями;

- міськими або районними підрозділами Державтоінспекції якщо маршрут проходить у межах міста, району.

Порядок отримання дозволу визначений пунктами 31-38 Правил №30.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок № 879, у редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Як було з'ясовано судом, під час здійснення позивачем габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідача було встановлено перевищення нормативно допустимої маси транспортного засобу, рух якого дозволяється без отримання спеціального дозволу.

Так, результатами проведення зважування транспортного засобу на пересувних автомобільних вагах встановлено перевищення габаритно-вагових параметрів, а саме: перевантаження транспортного засобу на здвоєну ось замість допустимих 16 т (+-2% похибки) навантаження 24 т, тобто на 8т більше дозволених нормативів (на ліве перше колесо-5600 кг, на праве перше колесо-6000 кг, на ліве друге колесо - 5500 кг, на праве друге колесо-6900кг).

Згідно з пунктом 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 30 Порядку №879 визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) * В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків у п'ятикратному розмірі.

Як вбачається з розрахунку №01К від 22.04.2016, відповідачеві визначено плату за проїзд великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами загального користування у розмірі 643,50 євро.

Відповідно до абзацу 2 пункту 27 Порядку № 879 плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з абзацом 3 пункту 31-1 Порядку № 879 перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Доказів сплати відповідачем плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, а також доказів оскарження розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що визначена контролюючим органом плата за проїзд, несплачена перевізником-власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає наступне.

Оцінку правомірності проведення зважування та складання акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.04.2016 №01/R, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.04.2016 та розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.04.2016 №01К, у якому визначено плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 643,50 євро, надано судом у межах розгляду адміністративної справи №816/1354/16.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 у справі №816/1354/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, відмовлено у скасуванні розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.04.2016 №01К (а.с.40-47).

Таким чином, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 у справі №816/1354/16 підтверджено законність розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.04.2016 №01К.

Згідно зі статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

У силу наведеної норми процесуального закону обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі №816/1354/16, що набрало законної сили, мають преюдиційне значення при вирішенні спору у цій справі, оскільки, ухвалюючи таке рішення, суд встановив наявність порушень з боку ТОВ "Полтавабудсервіс Плюс" законодавства та правомірність складання розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.04.2016 №01К.

Таким чином, заперечення відповідача щодо порушення порядку проведення габаритно-вагового контролю судом не приймається до уваги, оскільки оцінка діям відповідача вже була предметом судового розгляду.

Враховуючи вимоги частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 17, 18, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавабудсервіс Плюс" про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавабудсервіс Плюс" () на користь Державної служби України з безпеки на транспорті плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 18540,40 (вісімнадцять тисяч п'ятсот сорок гривень сорок копійок), що еквівалентно 643,50 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку - 22.04.2016, у дохід Державного бюджету України (розрахунковий рахунок 0002 у ГУ ДКС України в Полтавській області /м. Полтава/ 22160100, , МФО 831019).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна