Справа № 806/576/17
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 квітня 2017 року Житомир Справа № 806/576/17

Категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Ткачук А.В.,

за участі представника позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про передачу за підсудністю адміністративної справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Житомирської філії до Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про визнання дій неправомірними, визнання незаконними та скасування рішень № 30333651 від 06.07.2016, № 31028012 від 19.08.2016, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати незаконними та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30333651 від 06.07.2016 та про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 31028012 від 19.08.2016; визнати неправомірними дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 щодо відмови в державній реєстрації нерухомого майна; зобов'язати Виконавчий комітет Житомирської міської ради Житомирської області здійснити державну реєстрацію нерухомого майна - будівлі гаражу (інв. № 010007) загальною площею 49,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Житомир, провулок 2-ий Київський, будинок 7, з видачею документу, що підтверджує право власності на це нерухоме майно.

У судовому засіданні представник Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області заявив клопотання про передачу адміністративної справи № 806/576/17 за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира для розгляду її по суті. В обґрунтування клопотання зазначав, що дана справа предметно підсудна Корольовському районному суду м. Житомира, так як відповідачі в справі є органом місцевого самоврядування та посадовою особою місцевого самоврядування. Представник відповідача вважає, що судом відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду, тому відповідно до ст.ст. 18, 22 КАС України суд повинен передати справу на розгляд адміністративному суду, якому вона підсудна.

Представник позивача в судовому засіданні щодо заявленого клопотання покладався на розсуд суду.

Відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області до суду не прибула, про час і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки до суду не повідомила.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У частині другій вказаної статті КАС України закріплено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 4 КАС України встановлено, що правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно зі п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В розумінні п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративний суд - суд загальної юрисдикції, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

У свою чергу, п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 18 КАС України визначено предметну підсудність адміністративних справ.

Згідно зі частиною 1 вказаної статті КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

- адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

- усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

- усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

- адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті;

- адміністративні справи щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України; продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України; затримання іноземців та осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

- адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця щодо виконання рішень органів (посадових осіб), крім судових рішень.

Перелік адміністративних справ, підсудних загальним місцевим судам як адміністративним, є вичерпним.

В силу положень ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи: однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам; про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Зі змісту позовної заяви та приєднаних до неї матеріалів справи видно, що спір у даній адміністративній справі виник з приводу не погодження Приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Житомирської філії із діями Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області щодо відмови в державній реєстрації нерухомого майна та прийнятими рішеннями про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30333651 від 06.07.2016 та про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 31028012 від 19.08.2016.

У контексті наведеного суд відмічає, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (зі змінами та доповненнями).

Система органів та суб'єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав наведені у статті 6 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV.

Згідно зі частиною першою статті 6 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення (ч. 2 ст. 6 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Згідно зі ч. 1 ст. 37 вказаного Закону, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що в спірних правовідносинах Виконавчий комітет Житомирської міської ради Житомирської області, до якого позивачем пред'явлено вимогу про зобов'язання здійснити державну реєстрацію нерухомого майна, з видачею документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно, не є органом місцевого самоврядування в розумінні Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР, а виступає як суб'єкт владних повноважень, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

При цьому суд наголошує, що перебування Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області, дії та рішення якого оскаржуються в цій справ, у структурі (штаті) органу місцевого самоврядування не змінює його функцій та повноважень, які визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, відповідачами в даній справі є суб'єкт владних повноважень та посадова особа суб'єкта владних повноважень, а предметом спору - протиправні, на думку позивача, дії та рішення суб'єкта владних повноважень щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно.

Такий висновок відповідає змісту постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів".

Таким чином, у відповідності до положень пункту 1 частини 2 статті 17 та частини 2 статті 18 КАС України, позов Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Житомирської філії за предметною підсудністю підлягає розгляду окружним адміністративним судом, у даному випадку Житомирським окружним адміністративним судом, а не місцевим загальним судом як адміністративним.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що доводи представника відповідача - Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про підсудність справи № 806/576/17 Корольовському районному суду міста Житомира є безпідставними.

Зважаючи на викладене, суд підстав для застосування наслідків помилкового відкриття провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України, не вбачає та, відповідно, відмовляє представнику Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області в задоволенні клопотання про передачу даної справи за підсудність.

Керуючись статтями 18, 22, 133, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про передачу адміністративної справи № 806/576/17 за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та, відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України, набирає законної сили з моменту постановлення.

Суддя Є.Ю. Романченко

інше відмовлено в передачі справи за підсудністю