Справа № 2-а/679/95/2015
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2017 р. м. Київ К/800/14462/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Заїки М.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області, третя особа - ВАТ «Атомремонт», про зобов'язання зарахувати періоди роботи до пільгового стажу та призначення пенсії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 9 червня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року,

встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області (далі - УПФУ в м. Нетішині) з позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 26 грудня 2014 року №8521/08 про відмову у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу роботи, зобов'язання зарахувати періоди з 13 жовтня 1980 року по 14 лютого 1986 року до пільгового стажу роботи за Списком №2, з 29 січня 1988 року по 13 лютого 1992 року до пільгового стажу за Списком №1, з 12 червня 1995 року по 31 грудня 2001 року до стажу роботи та призначити пенсію з 6 грудня 2014 року (з урахуванням уточнень до позову).

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 9 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ в м. Нетішині від 26 грудня 2014 року №8521/08. Зобов'язано УПФУ в м. Нетішині зарахувати ОСОБА_4 період роботи з 13 жовтня 1980 року по 14 лютого 1986 року до пільгового стажу за Списком 2, з 29 січня 1988 року по 13 лютого 1992 року до пільгового стажу за Списком 1, з 12 червня 1995 року по 31 грудня 2001 року до стажу роботи та призначити пенсію з моменту звернення - з 6 грудня 2014 року.

У касаційній скарзі УПФУ в м. Нетішині, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення - про відмову в задоволенні позову. Скаргу мотивує відсутністю підстав зараховувати до пільгового стажу за Списком №1 та №2 у зв'язку з відсутністю уточнюючих довідок про пільговий характер роботи. Крім того зазначає, що період роботи позивача з 21 серпня 1992 року зараховується до пільгового стажу за Списком № 1 за результатами проведення атестації робочих місць.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено з трудової книжки ОСОБА_4, що у період з 13 жовтня 1980 року по 31 грудня 1980 року він працював майстром зі зварювання на Енергодарській монтажній дільниці тресту «Південьенергомонтаж»; з 1 січня 1981 року по 31 жовтня 1981 року - майстром зі зварювання на Хмельницькій монтажній дільниці тресту «Південьенергомонтаж» (23 квітня 1981 року реорганізована в Хмельницьке монтажне управління): з 1 листопада 1981 року по 1 квітня 1984 року - виконробом; з 2 квітня 1984 року по 4 травня 1985 року - старшим виконробом; з 5 травня 1985 року по 14 лютого 1986 року - виконробом.

Також позивач працював на Виробничому ремонтному підприємстві «Нововороніжатоменергоремонт»: з 29 січня 1988 року по 2 листопада 1988 року - майстром зі зварювання; з 3 листопада 1988 року по 25 квітня 1989 року - старшим майстром зі зварювання; з 26 квітня 1989 року по 30 грудня 1989 року - начальником Хмельницької дільниці.

З 31 грудня 1989 року Хмельницьку дільницю передано до ПРП «Хмельницькатоменергоремонт» (в подальшому ВАТ «Атомремонт»), де позивач продовжував працювати начальником дільниці до 13 лютого 1992 року.

Досягнувши 57 річного віку, 18 грудня 2014 року позивач звернувся до УПФУ в м. Нетішині із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Листом від 26 грудня 2014 року №8521/08 відповідач відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 з тих підстав, що позивачем не надано уточнюючої довідки про пільговий характер роботи, а враховуючи записи у трудовій книжці, також немає підстав зарахувати до пільгового стажу по Списку №2 періоди роботи з 13 жовтня 1980 року по 30 жовтня 1981 року на посаді майстра зварювання, з 1 листопада 1981 року по 14 лютого 1986 року на посаді виконроба на Хмельницькому будівельно-монтажному управлінні тресту «Південьенергомонтаж» та періоди роботи з 29 січня 1988 року по 3 листопада 1988 року на посаді майстра зварювання на ПРП «Хмельницькатоменергоремонт».

До стажу роботи позивачу зараховано 21 рік 2 місяці і 23 дні.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суди виходили з протиправності відмови відповідача зарахувати спірні періоди до пільгового та загального стажу позивача, оскільки записи у його трудовій книжці, а також наявні у справі довідки та інші документи свідчать про можливість зарахування цих періодів. Переліком робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 по ВАТ «Атомремонт», погодженим з Державною експертизою умов праці по Хмельницькій області, підтверджується факт проведення атестації на вказаному підприємстві згідно з наказом від 23 березня 1999 року №56. Окрім того, суди вважали, що проведення атестації робочих місць, на яких працював позивач, в спірні періоди не вимагалося.

За змістом статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок №383).

Пунктом 10 Порядку застосування визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків №1 або №2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком №1 або №2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Стосовно зарахування періоду роботи ОСОБА_4 з 29 січня 1988 року по 13 лютого 1992 року до пільгового стажу за Списком №1, суди правильно зазначили, що довідкою підприємства «Нововороніжатсменергоремонт» №1545 підтверджується факт роботи позивача на вказаному підприємстві з 29 січня 1988 року по 30 грудня 1989 року на посаді, що передбачена Списком №1. Відповідно до переліку посад працівників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 по ВАТ «Атомремонт», до них віднесено посаду начальна дільниці, на якій позивач працював з 1989 року.

З приводу роботи позивача на підприємстві «Згода» з 12 червня 1995 року по 31 грудня 2001 року, суди також обгрунтовано зарахували цей період роботи до загального стажу позивача на підставі досліджених в судових засіданнях документів щодо сплати цим підприємством страхових внесків протягом спірного періоду.

Водночас, стосовно зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача з 13 жовтня 1980 року по 14 лютого 1986 року, суди виходили з того, що згідно з довідкою архівного відділу виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 16 грудня 2014 року №120, виданої на підставі особових рахунків за 1984-1986 роки, позивач працював у Хмельницькому будівельно-монтажному управлінні тресту «Південьенергомонтаж».

Також суди встановили з листів архівного відділу Енергодарської міської ради Запорізької області від 18 жовтня 2013 року, що 31 січня 2008 року ДП «Запорізьке монтажне управління» ВАТ «Південьтеплоенергомонтаж» ліквідовано, від нього не передавались довідки про заробітну плату та трудовий стаж працівників, а документи з нарахування заробітної плати, накази з особового складу, особові картки за весь період існування цього підприємства знищено вогнем у вересні 2009 року під час пожежі.

Однак з цих довідок не вбачається, на яких посадах позивач працював у період з 13 жовтня 1980 року по 14 лютого 1986 року та чи передбачені такі посади у Списку №2.

Так, згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі (пункт 17 Порядку №637).

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Враховуючи ліквідацію ДП «Запорізьке монтажне управління» ВАТ «Південьтеплоенергомонтаж» та знищення його документів під час пожежі, судами взято до уваги лише інформацію, наявну в архівних довідках, тоді як відповідно до Порядку №637 у такому випадку стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань свідків, які знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві.

Суди наведеного не врахували, не вжили всіх можливих та залежних від них заходів щодо підтвердження та відповідно зарахування до стажу роботи позивача період з 13 жовтня 1980 року по 14 лютого 1986 року.

Крім того, оскільки предметом даного спору є відмова УПФУ в м. Нетішині зарахувати періоди ОСОБА_4 до загального стажу та до пільгового стажу за Списками №1 і №2, суди не конкретизували, який саме вид пенсії слід призначити позивачу.

Враховуючи, що суди попередніх інстанцій не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, то в силу частини четвертої статті 227 цього Кодексу прийняті ними рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області задовольнити частково.

Скасувати постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 9 червня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Головчук С.В.

Заїка М.М.