Справа № 333/171/14-а
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/171/14-а
Провадження № 2-а/333/59/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо неправильного вирахування стажу при призначенні пенсії та зобов'язати відповідача зарахувати стаж роботи в Запорізькому обласному виробничому об'єднанні «Запоріжавтотехобслуговування» з 01.04.1981 року по 29.06.1995 року до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах та провести призначення пенсії.

04.02.2014 року постановою Комунарського районного суд м. Запоріжжя позов ОСОБА_1 було задоволено.

16.04.2014 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2014 року залишено без змін.

21.12.2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2014 року у даній справі скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

10.01.2017 року дана справа надійшла до Комунарського районного суду м. Запоріжжя та передана в провадження судді Кулик В.Б.

22.03.2017 року, позивачем через канцелярію суду, було подано уточнення позовних вимог, відповідно до яких позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя від 06.09.2013 року № 39 про відмову у призначенні відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 та зобов'язати УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя зарахувати йому на підставі даних його трудової книжки період роботи з 01.04.1981 року по 21.08.1992 року на посаді електрогазозварника до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

У позові ОСОБА_1 зазначив, що звернувся до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на підставі якого мав право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки працював повний робочий день на роботах за Списком № 2 більше 12 років, що підтверджується даними трудової книжки. Вказаний пільговий стаж він набув працюючи у Запорізькому обласному виробничому об'єднанні «Запоріжавтотехобслуговування» з 03.08.1978 року слюсарем-ремонтником, а з 01.04.1981 року по 29.06.1995 року газоелектрозварником 6 розряду, тобто більш як 14 років. 28.04.1994 року Запорізьке обласне виробниче об'єднання «Запоріжавтотехобслуговування» було перейменовано у ТОВ «Виробниче підприємство «Автосервіс», що стало правонаступником реорганізованого Об'єднання.

Проте, рішенням комісії з розгляду суперечливих питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії ПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя від 06.09.2013 року № 39 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 йому було відмовлено, оскільки після ліквідації Запорізького обласного виробничого об'єднання «Запоріжавтотехобслуговування» документи вказаного підприємства не були передані до державного архіву. Підготувати документи для розгляду на комісію є неможливим, тому що корпорація «Автосервіс», яка на даний час зберігає документи ліквідованого виробничого об'єднання і яка видала позивачу довідку про заробітну плату, не є правонаступником підприємства, на якому працював позивач. Вказані дії останній вважає протиправними та такими, що порушують ч. 2 ст. 19, ст. 46 Конституції України. Враховуючи, що у позивача наявний трудовий стаж, підтверджений записами у трудовій книжці, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому ОСОБА_1 просить суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2017 року клопотання представника відповідача про заміну сторони у даній справі задоволено, замінено УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя його правонаступником Шевченківським обєднаним УПФУ м. Запоріжжя.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи, викладені в позові та просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідачем на комісії з суперечливих питань розглядалася заява позивача. Відповідач не заперечує проти того, що запис у трудовій книжці позивача відповідає дійсності та може бути зарахований до загального страхового стажу роботи. Але записи трудової книжки не містять усієї необхідної інформації, передбаченої законодавством, а отже обчислення стажу на пільгових умовах можливо лише тільки за умови надання уточнюючої довідки, оформленої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, тобто довідки, яка видається підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками, або рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Враховуючи, що позивачем зазначених документів надано не було, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.09.2013 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 з усіма необхідними для призначення пенсії документами.

Відповідач, розглянувши надані позивачем документи, рішенням комісії з суперечливих питань № 39 від 06.09.2013 року відмовив позивачу у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідних документів для призначення пенсії на пільгових умовах.

Із змісту прийнятого відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії вбачається, що, на думку відповідача, позивач не підтвердив свого права на пільгове пенсійне забезпечення відповідною довідкою, яка видається підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками. У разі відсутності правонаступників підтвердження періодів роботи здійснюється відповідними комісіями, що утворені при Головних управліннях Пенсійного фонду України в областях. Оскільки документи по особовому складу підприємства, де працював позивач, не передано до державного архіву, а корпорація «Автосервіс», у якій знаходяться відповідні документи, не є правонаступником Запорізького обласного виробничого об'єднання «Запоріжавтотехобслуговування», тому підготувати документи для розгляду комісії неможливо.

Предметом позову є оскарження дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії через відсутність довідки, яка підтверджує наявність необхідного пільгового стажу.

Згідно зі ст. ст. 71, 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як вбачається з копії трудової книжки, позивач безперервно працював на Запорізькому обласному виробничому об'єднанні «Запоріжавтотехобслуговування» з 01.04.1981 року по 29.06.1995 року на посаді електрогазозварника, вказані посади включені до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ «Загальні професії» підрозділі 23200000 код КП 756) виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162 (зазначена Постанова діяла на час роботи позивача до 16.01.2003 року, тому саме її норми необхідно застосовувати під час вирішення спору).

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі довідки передбаченої п. 20 цього Порядку виданої за місцем роботи, а також архівними установами.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до зазначених у цьому порядку вимог позивачем було надано відповідачу трудову книжку, в якій наявні всі записи щодо трудової діяльності ОСОБА_1, на підставі якої він звернувся до відповідача за призначенням пенсії.

Факт роботи позивача з 01.04.1981 року по 29.06.1995 року на посаді електрогазозварника стороною відповідача не заперечується.

Зазначені обставини визнаються сторонами та не підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 72 КАС України.

Частиною 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право органів, що призначають пенсії, вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п.п. 2, 2.3. Положення про Управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року за № 442/6730, управління має право проводити планові та в передбачених законодавством випадках позапланові перевірки на будь-яких підприємствах, в установах, організаціях, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, інших документів, пов'язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, призначенням пенсії, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості, зокрема письмові, з питань, що виникають у процесі таких перевірок.

Тобто, у випадку сумнівів щодо правильності інформації, вказаної в трудовій книжці, відповідач має право здійснити перевірку таких даних.

Відповідачем витребувані відомості з корпорації «Автосервіс», згідно з якими книги про заробітну плату ТОВ ВП «Автосервіс» передані у корпорацію «Автосервіс» та на вказаному підприємстві тимчасово зберігається архів по нарахуванню заробітної плати ТОВ ВП «Автосервіс». Корпорація «Автосервіс» не є правонаступником Запорізького обласного виробничого об'єднання «Запоріжавтотехобслуговування», а в міський архів книги по заробітній платі не приймають за відсутності печаті правонаступника вказаного об'єднання - ТОВ ВП «Автосервіс» .

Відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Виробниче підприємство «Автосервіс» визнано банкрутом, про що проведено реєстраційну дію 31.03.2011 року.

Між тим, відповідачем не надано доказів правомірності ухвалення рішення про відмову у призначенні пенсії та доказів повного і обґрунтованого розгляду усіх поданих позивачем для призначення пенсії документів, зокрема, матеріалів відповідних перевірок щодо обґрунтованості відмови у призначенні пенсії у зв'язку із відсутністю пільгового стажу, фактів недостовірності інформації про періоди пільгової роботи позивача, вказаної у трудовій книжці.

Тобто, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували відсутність у позивача пільгового стажу або доказів, які б спростовували факт роботи позивача за періоди вказані у трудовій книжці, підтверджуючий пільговий стаж або доказів правомірності прийняття органом Пенсійного фонду документів, що стосуються призначення пенсії окремій особі від підприємства, на якому на час звернення за призначенням пенсії ця особа не працює, а також визнання правомірним анулювання документів, що надавались громадянином для призначення пенсії та які у судовому порядку недійсними визнані не були.

Відповідальність за оформлення довідок несе підприємство що їх видало, тому особа не може бути позбавлена законного права на пенсійне забезпечення з підстав неможливості видачі довідки ТОВ «Виробниче підприємство «Автосервіс», так як останнє Господарським судом Запорізької області 13.09.2007 року визнано банкрутом, відсутні правонаступники і неможливо здійснити передачу книг по нарахуванню заробітної плати до архівного відділу Запорізької міської ради.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Тобто обов'язок по нарахуванню та виплаті пенсії позивачу, покладено на відповідача, за місцем проживання позивача.

Вищенаведене свідчить, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідач вчинив дію, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідач, відмовляючи позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 не скористалося наданим йому чинним законодавством правом проведення перевірки відомостей для встановлення права позивача на пільгову пенсію, чим порушило вимоги викладені у п. 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, згідно з яким право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, чим позбавило позивача конституційного права на пенсійне забезпечення;

Заперечення відповідача суд вважає безпідставними оскільки умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, нормативно-правовий акт, яким є «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» не може перешкоджати або встановлювати виключні умови для встановлення права на призначення пільгової пенсії.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку визнання правонаступництва між ТОВ ВП «Автосервіс» та Корпорацією «Автосервіс» не є необхідним.

Таким чином, при аналізі п. «а» ч. 1 ст. 13, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року можна зробити висновок, що єдиною підставою визначення трудового стажу є трудова книжка, а у разі її відсутності - довідки роботодавців або інші докази.

Враховуючи, що позивачем до відповідача була надана трудова книжка, правильність інформації в якій не оспорюються відповідачем, суд прийшов до висновку, що вимоги відповідача стосовно надання позивачем інших доказів для підтвердження пільгового стажу та позбавлення позивача права на призначення пільгової пенсії, є протиправними і в даному випадку для обчислення ОСОБА_1 пільгової пенсії достатньо трудової книжки.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Але згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пенсійне забезпечення осіб, які працювали до ведення в дію Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 (до 01.01.1992 року) на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, регулює стаття 100 цього ж Закону, яка говорить, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на

роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше

діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких

умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону

повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на

пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом,

призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених

раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і

важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії

відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в

порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з

вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Результати атестації робочих місць є підтвердженням права на пільгову пенсію. Строки проведення такої атестації визначається колективним договором, але проводити її потрібно не рідше одного разу на 5 років (п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442). Дана постанова набрала чинності 21.08.1992 року).

Отже для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоду роботи зі шкідливими та важкими умовами праці до 21.08.1992 року, не потрібно такий стаж підтверджувати результатами атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 6-14, 71, 94, 99, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 06.09.2013 року № 39 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Шевченківське обєднане Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 на підставі даних його трудової книжки період роботи з 01.04.1981 року по 21.08.1992 рік на посаді електрогазозварника до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Б. Кулик