Справа № 128/3918/16-а
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3918/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Кіяниця А.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання постанови адміністративної комісії Якушинецької сільської ради №11 від 04.11.2016 року незаконною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2016 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання постанови адміністративної комісії Якушинецької сільської ради №11 від 04.11.2016 року незаконною та її скасування.

Позов мотивовано тим, що 04.11.2016 адміністративною комісією Якушинецької сільської ради винесено постанову №11, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не була присутня під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що адміністративною комісією під час розгляду справи відносно неї про адміністративне правопорушення не було взято до уваги те, що вона людина з обмеженими можливостями є інвалідом першої групи та отримує мізерну пенсію, значна частина якої йде на придбання ліків, які вкрай необхідні для підтримання здоров'я. Крім того, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалась.

Вважає, що вчинене нею правопорушення є малозначним і враховуючи її вік, стан здоров'я, яке постійно погіршується, розмір пенсії, а також намагання вирішити її проблему спільно з Якушинецькою сільською радою Вінницького району давало всі підстави відповідачу для застосування відносно неї статті 22 КУпАП, згідно якої малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову адміністративної комісії

Якушинецької сільської ради Вінницького району №11 від 04.11.2016, якою

її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у

вигляді накладення штрафу в сумі 340 грн. та провадження по справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 нез*явилися, надали через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їх відсутності , просили позов задовольнити у повному обсязі , з підстав зазначених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явилася , подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності та надавши письмові заперечення щодо позову. В запереченнях представник відповідача зазначила, що в позові ОСОБА_1 стверджує, що не була присутня на засіданні адміністративної комісії, так як мала проблеми зі здоров'ям. Вказує, що ОСОБА_1 була вчасно повідомлена про засідання адміністративної комісії. 04.11.2016 року ОСОБА_1 з'явилась на засідання адміністративної комісії про що свідчить протокол № 6 від 4.11.2016 року, заяви подані нею особисто під час засідання адміністративної комісії та безпосередньо виклик швидкої допомоги здійснений членами адміністративної комісії під час засідання на виконання заяви ОСОБА_1 № 806/02-17 від 4.11.2016 року. Вказує, що позивач стверджує, що адміністративна комісія мала врахувати вік правопорушниці, стан здоров'я, розмір пенсії та застосувати ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення України і звільнити її від відповідальності. Однак законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Призначення усного зауваження здійснюється на розсуд органу, що вирішує справу відповідно до оцінки всіх обставин провини й особистості порушника.

Зазначає, що в зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1 розмістила тимчасові конструкції без відповідних дозволів та погоджень по вул. Зарічна в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області на земельній ділянці комунальної власності, про що неодноразово надходили скарги до сільської ради, 30.03.2016 р. із виїздом на місцевість працівниками сільської ради було проведено обстеження та рекомендовано правопорушниці демонтувати самовільні конструкції до 20.04.2016 р., а в разі невиконання притягнути до адміністративної відповідальності, що правопорушниця просто проігнорувала.

Просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволені адміністративного позову до адміністративної комісії Якушинецької сільської ради про визнання постанови адміністративної комісії Якушинецької сільської ради № 11 від 4.11.2016 року незаконною та її скасування.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез*явившихся осіб.

Вивчивши адміністративний позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позов частково обґрунтований та такий , що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що до Якушинецької сільської ради неодноразово надходили звернення із проханням допомогти вирішити проблему, яка стосується благоустрою прибудинкової території біля буд. АДРЕСА_1, де знаходяться прибудови ОСОБА_1 (а.с.32-33).

З виписки з протоколу №6 від 04.11.2016 року адміністративної комісії від 26.09.2016 року адміністративної комісії при виконкомі Якушинецької сільської ради вбачається, що на засіданні адміністративної комісії було вирішено накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді мінімального штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.35-36).

Постановою №11 адміністративної комісії Якушинецької сільської ради від 04.11.2016 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, а саме- 26.09.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, встановила тимчасові конструкції без відповідних дозволів та погоджень, чим порушила Закон України «Про благоустрій населених пунктів». Даною постановою позивача ОСОБА_1 визнана виною, у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.6). Дану постанову направлено на адресу ОСОБА_1 07.11.2016 року (а.с.5).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькому районі, отримує пенсію (а.с.12); є особою, яка має інвалідність першої групи загального захворювання, про що свідчить копія довідки до акту огляду МСЕК (а.с.7).

Як вбачається з адміністративного позову, позивач ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 152 КУпАП визнала, але вважає , що через наявність даних які характеризують її особу та матеріальних стан, відповідач при вирішення питання про притягнення її до адміністративної відповідальності застосувати положення ст. 22 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності обмежився усним зауваженням , а не застосовувати адміністративне стягнення у виді штрафу .

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до положень , викладених в ст. 247 КУпАП , передбачає вичерпаний перелік обставин , при наявності , яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, а саме:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

В свою чергу, положення ст. 22 КУпАП, передбачає не закриття провадження по адміністративній справі, а лише при встановлені факту малозначності вчиненого адміністративного правопорушення - звільнення порушника від адміністративної відповідальності , з обмеженням усного зауваження.

Згідно до положень, викладених в ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи з приписів вказаної статті Закону , суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог заявлених позивачем ОСОБА_1, оскільки це необхідно для повного захисту інтересів позивача.

З досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин слідує, що позивачем було вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП, однак при накладені адміністративного стягнення по постанові по справі про адміністративне правопорушення, адміністративною комісією Якушинецької сільської ради, не булі враховані положення ст.33 КУпАП .

Тому , виходячи з вище викладеного, суд вважає безпідставними вимоги позову про скасування оскаржуємої постанови від 04.11.2016 року повністю та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення , тому відмовляє у задоволені позову в цій частині , та визнає неправомірними дії відповідача в частині застосування до позивача адміністративного стягнення у виді штрафу, так як відповідачем при складані постанови не виконані вимоги ст. 33 КУпАП, а саме- адміністративною комісією Якушинецької сільської ради, не враховано наявні обставини справи , що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1, характер вчиненого нею правопорушення, її особу , яка є особою похилого віку та особою , що має інвалідність першої групи загального захворювання ; ступінь її вини, майновий стан, яка є пенсіонером та отримує пенсію 1300 гривень та в частині саме накладення адміністративного стягнення скасовує постанову . Також, вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності , за вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, за його малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України , суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії відповідача в частині накладення у винесеній постанові №11 Адміністративної комісії Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.11.2016 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП ,- адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постанову №11 Адміністративної комісії Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.11.2016 року, скасувати частково , в частині накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП - адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП , за його малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

В інший частині позову ОСОБА_1- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повної постанови.

Повна постанова суду виготовлена 14 квітня 2017 року.

Суддя: