Справа № 760/6549/17
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1430/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання дій незаконними та скасування актів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувсь до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації щодо складання акту обстеження умов проживання від 28.12.2015 року незаконними та скасувати акт обстеження умов проживання від 28.12.2015 року.

Визнати дії Служби у справах дітей Одеської міської ради щодо складання акту обстеження житлово-побутових умов квартири (кімнати, домоволодіння) АДРЕСА_1 від 19.01.2016 року незаконними та скасувати акт обстеження житлово-побутових умов квартири (кімнати, домоволодіння) АДРЕСА_1 від 19.01.2016 року.

Розглянувши матеріали позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

Так, статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Однак, при визначенні юрисдикції суду необхідно враховувати характер та предмет спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, а також суб'єктний склад сторін.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ..

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Зі змісту вказаних статей випливає, що для спору, який має бути вирішений в порядку адміністративного судочинства має бути уповноваження одного суб'єкта владно керувати поведінкою іншого суб'єкта (суб'єктів), а ці суб'єкти зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. До юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем оскаржуються акти обстеження житлово-побутових умов квартири (кімнати, домоволодіння) складені Службою у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та Службою у справах дітей Одеської міської ради.

Позов обґрунтовано незгодою з вказаними актами та порушеннями, допущеними посадовими особами органу опіки і піклування під час їх прийняття.

За правилами ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Правовий статус органів опіки та піклування в чинному законодавстві знаходить своє відображення через завдання та функції, покладенні на цей інститут, які визначено, зокрема, главою 6 Цивільного кодексу України та главою 19 Сімейного кодексу України

Так, статтею 56 Цивільного кодексу України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 246 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. Положеннями статті 243 цього ж Кодексу передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Тобто, в даному випадку, звернення позивача до суб'єкта владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із сімейних відносин, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Наведене свідчить, що даний спір не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, як зазначено у п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України, а тому юрисдикція адміністративних судів, що встановлена ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, на цей спір не поширюється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, на виконання положень частини 6 статті 109 КАС України, суд роз'яснює позивачеві що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загального місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 109, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання дій незаконними та скасування актів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.І. Кушнір