Справа № 344/15266/16-а
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/265/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську про скасування постанови серії АР №142793 від 26.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську про скасування постанови серії АР №142793 від 26.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, закриття провадження по справі, посилаючись на те, що зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення п. 2.9.Д ПДР, а саме керуючи транспортним засобом по вул.Сахарова в м.Івано-Франківську користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону. Просить постанову скасувати, оскільки, 26.10.2016 року, рухаючись по вказаній вулиці був зупинений відповідачем. На його пояснення про те, що він під час руху не користувався засобом мобільного зв'язку, не розмовляв по мобільному телефону та не тримав його у руці відповідач не відреагував та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Просив поновити строк на оскарження зазначеної постанови, оскільки копію постанови він отримав поштовим відправленням 12.11.2016 року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 13, 18).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до відбитку поштового штемпеля на конверті, оскаржувана постанова направлена позивачу на його поштову адресу 12.11.2016 року (а.с. 3). Згідно штемпеля на позовній заяві, ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом 18.11.2016 року (а.с. 1-2), а тому строк на оскарження зазначеної постанови не пропущено.

Згідно копії оскаржуваної постанови серії АР №142793 від 26.10.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Конечною Г.Л., по вул.Довженка, 7 в м.Івано-Франківську, встановлено, що ОСОБА_1 26.10.2016 року о 09:25 год. керуючи транспортним засобом Опель Віваро, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.С.Петлюри, 11 в м. Івано-Франківську, користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п. 2.9.Д ПДР. У зв'язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.20).

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до п. 2.9.Д ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на представлені позивачем докази, які підтверджують обставини, викладені ним у позові, оскільки жодних пояснень чи спростувань доводів позивача щодо фактичних даних, на основі яких винесено оскаржувану постанову відповідачем суду не представлено, як і не представлено відеофайлу з нагрудної камери інспектора, факту вчинення позивачем зазначеного правопорушення не встановлено, а тому судом розцінюються обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП, оскаржувану постанову слід скасувати.

В частині закриття провадження по справі про адмінправопорушення позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, оскільки у відповідності до ст.162 КАС України, адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адмінправопорушення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги адміністративного позову є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 11, 17, 18, 71 КАС України, керуючись ст. ст. 159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську про скасування постанови серії АР №142793 від 26.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, закриття провадження по справі - задоволити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №142793 від 26.10.2016 року, винесену інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Івано-Франківську лейтенантом поліції Конечною Г.Л. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Пастернак І.А.