Справа № 592/3784/17
Суддя: Князєв В. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/3784/17
Провадження №2-а/592/273/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання - Алфімова І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: визнати протиправною відмову щодо призначенні йому пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у період з 26.05.1995 р. по 01.11.1996 р. він проходив службу в Збройних Силах України. В період з 14.10.1998 р. по 29.07.2016 р. проходив службу в Сумському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області наказом Управлінням державної пенітенціарної служби України в Сумській області від 28.07.2016 р. №232/ОС-16 був звільнений з 29.07.2016 р. зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України. Згідно листа Управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області від 02.09.2016 р. за №5/97-16/К-101 станом на день звільнення його вислуга в органах Державної кримінально-виконавчої служби складає: в календарному обчисленні - 19 р. 02 міс. 20 дн., в пільговому обчисленні - 26 р. 06 міс. 15 дн. На виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 р. по справі №818/1459/16 Управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області було підготовлено та направлено 22.02.2017 р. пакет документів до ГУ ПФ України в Сумській області для призначення йому пенсії за вислугу років. Листом від 07.03.2017 р. №2385/03.1-03 відповідач відмовив у призначенні пенсії за вислугу років. Підставою для відмови стала відсутність календарної вислуги, необхідної для призначення йому пенсії за вислугу років. Вважає, відмову відповідача, оформлену листом, протиправною. Просить визнати протиправним відмову ГУ ПФ України в Сумській області щодо призначення йому пенсії за вислугу років; зобов'язати ГУ ПФ України в Сумській області призначити йому пенсію за вислугу років.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Судом встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 р. адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними щодо відмови у задоволенні заяви про направлення подання для призначення пенсії задоволено та визнано протиправною відмову Управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області щодо направлення подання до органів Пенсійного Фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, а також зобов'язано Управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (а.с.12-14).

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області листом №2385/03.1-03 від 07.03.2017 р. відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років з тих підстав, що відповідно до п. «а» ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2015 р. по 30.09.2016 р. і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення зі служби у календарному обчисленні складає 19 р. 2 міс. 20 дн. (а.с.15).

На день звільнення вислуга років позивача у пільговому обчисленні становила 26 років 06 місяців 15 днів, а у календарному - 19 років 02 місяці 20 днів (а.с.12).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262.

Пунктом "б" статті 1-2 цього закону передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту "а" статті 12 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,- пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

З огляду на викладене, суд зазначає, що вислуга років позивача станом на день його звільнення (29.07.2016 р.) у календарному обчисленні становить 19 років 02 місяці 20 днів і це не є достатнім для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Посилання позивача в позовній заяві на те, що в даному випадку для призначення йому пенсії за вислугу років підлягає застосуванню саме постанова Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 р. N 393, якою позивачу, на його думку, для призначення пенсії за вислугу років має зараховуватися пільговий стаж - 26 років 06 місяців 15 днів є безпідставними, оскільки згідно ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відтак, приписи п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 суперечать приписам п."а" ст.12 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII й застосуванню підлягає саме Закон України, оскільки у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України має вищу юридичну силу.

За частиною 2 статті 19 Конституції України,- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, відмовляючи позивачеві в призначенні пенсії, діяло в межах повноважень та відповідно законів України.

Крім того, суд зазначає, що чинним законодавством України визначено, що пенсія за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Важливою умовою для призначення пенсії за вислугу років є певний стаж роботи за спеціальністю. Однак умови призначення пенсії за вислугу років неоднакові. В одних випадках вони призначаються незалежно від віку, в інших - встановлюється вік і стаж.

Тривалість стажу роботи розраховується з урахуванням загальної тривалості роботи в календарному вирахуванні або загальній тривалості роботи в пільговому вирахуванні.

Для призначення пенсії за віком позивачеві Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»№2262 визначає, як обов'язкову вимогу наявність саме календарної вислуги, а не її загальну тривалість у пільговому обрахуванні.

Загалом, аналізуючи Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262,- суд вважає відзначити, що законодавець розмежовує такі поняття як "вислуга років" та "календарна вислуга років". При цьому до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії). В то й же час для ОТРИМАННЯ ПРАВА НА ПРИЗНАЧЕННЯ ПЕНСІЇ обов'язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Таким чином, оскільки на день звільнення зі служби календарна вислуга ОСОБА_1 становила 19 років 02 місяці 20 днів, тобто менше встановлених п. «а» ст. 12 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - 20 календарних років та 6 місяців, суд вважає, що позивач не має права на пенсію за вислугу років.

Керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 8,9, 11, 17, 69-71, 94, 159-163, 186 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя В.Б. Князєв