Справа № 804/2384/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 р. Справа № 804/2384/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» про стягнення заборгованості, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» про стягнення заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1, у розмірі 33 701,56 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок невиконання Публічним акціонерним товариством завод «Павлоградхіммаш» покладеного на нього пенсійним законодавством обовязку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протягом лютого-березня 2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 33 701,56 грн., яку у добровільному порядку не сплачує.
Позивач у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач подав до суду заперечення проти позову, які залучені до матеріалів справи, згідно яких підприємство не погоджується з обовязком відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1 відносно пенсіонера ОСОБА_4, так як вказана особа не має необхідного стажу для призначення пільгової пенсії.
Представник відповідача підтримав доводи, викладені у запереченнях, та просив залишити позов без задоволення.
Суд, заслухавши пояснення та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.
Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивачем були сформовані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (список №1) на загальну суму 33 701,56 грн. за період з 01.02.2017 року по 26.03.2017 року.
Дані розрахунки разом з супровідними листами №2895/09/18 від 09.02.2017 року та №4353/09/18 від 13.03.2017 року були направлені на адресу Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» та отримані ним 14.02.2017 року та 17.03.2017 року відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Станом на день розгляду справи заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 33 701,56 грн. не сплачена та не оскаржена.
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV).
Оскільки спір у справі стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам відповідача відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список №1), суд приходить до висновку про наявність у відповідача обов'язку покривати витрати на виплату та доставку пенсій таким особам.
Порядок відшкодування підприємствами витрат до Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (надалі Інструкція №21-1 від 19.12.2003 року).
У пункті 6.4 Інструкції №21-1 від 19.12.2003 року закріплено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції №21-1 від 19.12.2003 року).
Матеріалами справи підтверджується, що розрахунки, які направлялись на адресу відповідача, за формою та змістом відповідають вимогам Інструкції №21-1 від 19.12.2003 року.
Суд відхиляє доводи відповідача, що Павлоградським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області незаконно призначено пільгову пенсію ОСОБА_4, оскільки вказана особа не має необхідного стажу, з огляду на те, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (пункт «а» статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII).
При цьому працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Згідно наданих позивачем розрахунків ОСОБА_5 перебуває на обліку в Павлоградському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1. Дата виходу на пенсію 29.04.2018 року.
З протоколу 542 від 09.06.2011 року вбачається, що ОСОБА_5 має зарахований стаж роботи за списком №1 3 роки 9 місяців 2 дні, загальний стаж (після 2004 року) 6 років 9 місяців 11 днів, загальний стаж (повний) 33 роки 3 місяці 9 днів.
Тобто ОСОБА_5 має не менше половини стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці при наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії, що є законною підставою для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.
Також суд вважає за необхідне відмітити, що відповідач, не надавши заперечень на розрахунки, на підставі яких визначено розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, та не оскарживши дані розрахунки в судовому порядку, фактично узгодив такі розрахунки.
Згідно абзацу першого пункту 6.7 Інструкції №21-1 від 19.12.2003 року підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Проте у встановлений законодавством період підприємство не сплатило визначену у розрахунках суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам відповідача за Списком №1, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.02.2017 року по 26.03.2017 року у розмірі 33 701,56 грн.
Посилання відповідача на пропущення Пенсійним фондом строку звернення до адміністративного суду також не може бути прийнятим судом, так як відповідно до частини пятнадцятої статті 106 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.
Таким чином, у випадку звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини пятнадцятої статті 106 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV, а не приписи статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Заявлену до стягнення суму у встановлені строки відповідач не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення або оскарження станом на день розгляду справи відповідачем не надано.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1