Справа № 825/363/17
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 825/363/17
Провадження № 2-а/750/595/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії, часткове скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, в якому просить зобов'язати відповідача закінчити виконавче провадження № 53352729 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження № 53352729 від 06 лютого 2017 року щодо стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 12800 грн. на підставі ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Обґрунтовано позов тим, що Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України виконало судове рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, до відкриття виконавчого провадження, а тому виконавче провадження слід закінчити на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання подав заперечення на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки 13 травня 2017 року державним виконавцем було закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову.

Відповідно до положень частини 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2016 року у справі № 750/7952/16-а зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 371 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 82% заробітної плати, починаючи з 01.07.2016, в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 з урахуванням довідки Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації № 41 від 24.06.2016 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

На виконання вказаного судового рішення стягувачу за його заявою було видано виконавчий лист.

06 лютого 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області Назаренко М.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53352729 з виконання виконавчого листа про зобов'язання Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 371 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 82% заробітної плати, починаючи з 01.07.2016, в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 з урахуванням довідки Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації № 41 від 24.06.2016 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Як зазначає позивач, постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2016 року у справі № 750/7952/16-а Чернігівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України було виконано в добровільному порядку 28 жовтня 2016 року, про що свідчить копія розпорядження № 166160 від 28 жовтня 2016 року (а/с 7).

Листом від 03 листопада 2016 року за № 19763/06 Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило ОСОБА_1 про виконання вказаного вище судового рішення (а/с 8).

Крім того, згідно інформації Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України стягувач отримала грошові кошти на виконання судового рішення у грудні 2016 року, що підтверджується довідкою (а/с 43).

А тому, позивач вважає, що оскільки судове рішення було виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, то виконавче провадження слід закінчити на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом також встановлено, що 13 травня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області Данілевським О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53352729 з виконання вказаного виконавчого листа у зв'язку з фактичним повним виконанням згідно з виконавчим документом (відповідно до заяви стягувача судове рішення виконано до відкриття виконавчого провадження) згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору є обов'язком державного виконавця.

Частина 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частина 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач стверджує, що постанова суду була виконана саме до відкриття виконавчого провадження, а тому, у відповідача не було підстав зазначати в постанові про відкриття виконавчого провадження і про стягнення з нього виконавчого збору.

Оскільки, як випливає з матеріалів справи, 28 жовтня 2016 року позивачем було ухвалено рішення про нарахування коштів стягувачу (а/с 7), які фактично були виплачені у грудні 2016 року (а/с 43), тобто повне виконання судового рішення відбулося до винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, а також враховуючи, що 13 травня 2017 року на підставі наданої стягувачем заяви про повне виконання судового рішення, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу виключає можливість стягнення виконавчого збору з боржника, як це передбачено частиною 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстав для зобов'язання відповідача закінчити виконавче провадження № 53352729 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та скасування п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження № 53352729 від 06 лютого 2017 року щодо стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 12800 грн. на підставі ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії, часткове скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова