Справа № 824/905/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/905/16-а

Головуючий у 1-й інстанції:

Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

05 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Мельник-Томенко Ж. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Зайцевої Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування рішення.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просила суд залишити її без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрована, як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності - роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах. Під час перевірки позивачем було надано інспекторам ліцензію на право здійснення роздрібної та оптової торгівлі алкогольними напоями № 3 від 14.07.2016 року.

01.11.2015 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Український продукт" укладено договір №434 за умовами якого ТОВ "ТД Український продукт" зобов'язується систематично поставляти та передавати у власність ОСОБА_5 замовлений товар, а ОСОБА_5 зобов'язується приймати цей товар і своєчасно проводити за нього оплату за умовами чинного договору.

ТОВ "ТД Український продукт" здійснює свою діяльність на підставі Ліцензії на право здійснення імпорту алкогольних напоїв серії ІА№000715, дійсне до 19.08.2018 р. та Ліцензії на право торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) СеріїАЕ№259779, дійсна до 18.07.2018 р..

Як видно із матеріалів справи, заступником начальника відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_6 та головним державним ревізором-інспектором Штогрин Г.Г., на підставі направлень від 03.10.2016 р. №№ 592, 593 та наказу від 03.10.2016 р. №165/фп (а.с. 76, 78), проведено фактичну перевірку з питань, додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, господарської одиниці - магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить суб'єкту господарювання ОСОБА_5.

За наслідком проведеної перевірки складено акт від 05.10.2016 р. №25/24-13-40/НОМЕР_1, висновками якого встановлено реалізацію позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка України, чим порушено ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. №481/95-ВР та ч. 4 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2010 р. №1251.

В акті перевірки зазначено, що на момент перевірки у позивача в реалізації знаходились алкогольні напої без марок акцизного податку встановленого зразку, а саме:

- горілка "Діамант", виробництво "Евро-Алко SRL" республіка Молдова, імпортер ТОВ "Олександрія Бліг" м. Олександрія, Кіровоградська область, міцністю 40 %, місткістю 10,0 л, дата розливу 25.09.2015 р. за ціною 12,00 грн. за 100 г, у кількості 1 бутель скляний;

- коньяк Грузинський 3 зірки, виробництво "Milado international" м. Тбілісі, Грузія, імпортер ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" м. Дніпропетровськ, міцністю 40%, ємністю 10,0 л, дата розливу 30.10.2014 р. за ціною 17,00 грн. за 100 г, у кількості 1 бутель скляний.

- алкогольний напій з виноградного спирту "Чача", виробництва ТОВ "Milado international" м. Тбілісі, Грузія, імпортер ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" м. Дніпропетровськ, міцністю 45%, ємністю 10,0 л, дата розливу 01.11.2014 р. за ціною 17,00 грн. за 100 г, у кількості 1 бутель скляний.

Алкогольна продукція отримана позивачем по видатковим накладним від ТОВ ТД "Український продукт" м. Маріуполь, пункт навантаження м. Івано-Франківськ: №4232 від 27.04.2016 р. - коньяк в кількості 10 л, на суму 1250,0 л; №7329 від 06.07.2016 р., алкогольний напій "Чача" 10 л, на суму 1700,00 грн.; горілка "Діамант" ємністю 10 л видаткова накладна №5860 від 01.06.2016 р. на суму 850,00 грн.

Імпортером алкогольних напоїв для ТОВ "ТД Український продукт" було ТОВ "Олександрія Бліг". Так, відповідно до Декларації №901030000/2015/000801 ТОВ "Олександрія Бліг" вищевказані алкогольні напої ввезено на територію України та сплачено ним усі акцизні збори під час митного оформлення.

Під час проведення перевірки, позивачем були надані пояснення, в яких по суті поставлених запитань, ним повідомлено наступне. Алкогольну продукцію позивачу поставляла фірма ТОВ "ТД Український продукт" згідно видаткових накладних. Акцизні марки при відкриванні були зірвані та не збережені, оскільки позивач не знав, що цього робити не можна.

На підставі матеріалів фактичної перевірки, відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 17.10.2016 р. №, яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за порушення вимог ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (із змінами та доповненнями). Примірник рішення про застосування фінансовий санкцій отримано позивачем 18.10.2016 р..

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що податковим органом протиправно, необґрунтовано з порушенням норм чинного законодавства прийнято оскаржуване рішення. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. № 2755 - VI (далі - ПК України).

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 113.3 ст. 113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Питання про відповідальність платника податків за правопорушення, пов'язане із обігом підакцизних товарів, як іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, які керуються як нормами ПК України, так і нормами спеціального закону, яким в даному випадку є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. (далі - Закон № 481/95-ВР).

Так, статтею 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Маркування алкогольних напоїв здійснюється в порядку визначеному ч. 1 ст. 11 Закону № 481/95-ВР, якою встановлено єдині вимоги до маркування алкогольної продукції та розливу її в тару. Так, на лицьовій стороні етикетки кожної пляшки або самої пляшки (іншого посуду) алкогольних напоїв, що реалізуються в Україні вказується: загальна та власна назва виробу; найменування виробника; знак для товарів і послуг; географічна назва місця виготовлення виробу; вміст спирту (% об.); місткість посуду; вміст цукру; позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України). На видимій стороні етикетки, або конкретики, або корка, або пляшки (іншого посуду) виробу повинні бути зазначені дата виготовлення виробу, код суб'єкта господарювання або номер ліцензії на виробництво.

Згідно ст. 9 Закону № 481/95-ВР, спирт етиловий, коньячний і плодовий, спирт етиловий ректифікований виноградний, спирт етиловий ректифікований плодовий, спирт-сирець виноградний, спирт-сирець плодовий, алкогольні напої та тютюнові вироби повинні відповідати вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.

Відповідно до абз. 3 ч.4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

У відповідності до п.п. 14.1.107 п.14.1 ст. 14 ПК України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Пунктом 14.1.109 вказаної статті ПК України передбачено, що маркуванням алкогольних напоїв є наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Таким чином, марка акцизного податку підтверджує факт сплати акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України алкогольних виробів, а також гарантує їх якість та відповідність стандартам та вимогам визначеним нормативно-правовими актами України.

Актом перевірки встановлено, що вказані алкогольні напої зберігались та реалізовувались позивачем без марок акцизного податку встановленого зразка України.

Питання щодо виготовлення, зберігання, продажу марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів врегульовані положеннями ст. 226 ПК України.

Так, п.226.5, п.226.6 ст.226 ПК України передбачено, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, (п. 226.3, ст.226 ПК України).

Пунктом 3 Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1251 (далі - Положення № 1251), передбачено, що підприємства - виробники та імпортери алкогольних напоїв і тютюнових виробів подають щомісяця до 10 числа територіальному органу ДФС для задоволення через два місяці потреби в марках за їх видами, платіжний документ на перерахування плати за марки з відміткою банку про дату виконання платіжного доручення та звіт про використання марок, придбаних попередньому місяці.

Згідно п. 8 та 9 цього Положення марки продаються суб'єктам господарювання, які відповідно до законодавства є платниками акцизного податку з алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Плата за марки акцизного податку зараховується до державного бюджету і відповідно до бюджетного законодавства використовується виключно для фінансування витрат, пов'язаних з їх виробництвом, зберіганням та реалізацією.

У відповідності до п.226.9, ст.226 ПК України, вважаються такими, що не марковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Пунктом 226.10, ст. 226 ПК України передбачено, що не підлягають маркуванню: - алкогольні напої і тютюнові вироби, які постачаються для реалізації магазинам безмитної торгівлі безпосередньо вітчизняними виробниками такої продукції за прямими договорами, укладеними між вітчизняними виробниками алкогольних напоїв і тютюнових виробів і власниками магазинів безмитної торгівлі. При цьому переміщення алкогольних напоїв і тютюнових виробів, що спрямовуються виробниками до магазинів безмитної торгівлі, здійснюється під митним контролем із застосуванням заходів гарантування доставки; - алкогольні напої і тютюнові вироби, які ввозяться в Україну і розміщуються у митному режимі магазину безмитної торгівлі; - еталонні (моніторингові) чи тестові зразки тютюнових виробів, які не призначені для продажу вроздріб і ввозяться на митну територію України акредитованими державними випробувальними лабораторіями та/або суб'єктами господарювання, які мають ліцензії на право виробництва відповідної продукції, для проведення досліджень чи випробувань (калібрування лабораторного обладнання, проведення дегустацій, вивчення фізико-хімічних показників, дизайну).

Відповідно до п.228.9, ст.228 ПК України, відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Натомість, позивач всупереч наведеним нормам, здійснював реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без додержання порядку маркування, оскільки саме він є продавцем вказаної продукції.

Згідно п. 226.14, ст. 226 ПК України, для одержання марок акцизного податку імпортер повинен подати продавцю таких марок заявку-розрахунок у трьох примірниках за встановленою продавцем марок формою, платіжні документи, що підтверджують внесення плати за марки та сплату податку до відповідного бюджету. Один примірник заявки-розрахунку залишається у продавця марок акцизного податку, другий - з відміткою продавця марок про сплату податку повертається імпортеру для передачі контролюючому органу, третій - з відміткою продавця марок залишається у покупця (імпортера).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирецем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягуються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною 2 ст.17 Закону №4 81/95-ВР встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкцій у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200% вартості товару, але не менше 17000 грн.

Крім того, п.226.11 ст.226 ПК України передбачено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісії з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється.

Те, що роздрібна торгівля в Україні можлива лише належним чином маркованими алкогольними напоями, крім ПК України підтверджують також Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р. № 854 (далі - Правила № 854).

Згідно з п.8 Правил суб'єкту господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, забороняється приймати для продажу та зберігати алкогольні напої від юридичних і фізичних осіб, які не мають ліцензії на виробництво або на право імпорту чи оптової торгівлі алкогольними напоями.

Пункт 12 Правил № 854 також встановлює, що зберігання та реалізація алкогольних напоїв дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Отже, враховуючи вищезазначене колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивач зобов'язаний був здійснювати зберігання та реалізацію лише тих алкогольних напоїв, які марковані акцизними марками з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.п. "в" п.227.1 ст.227 ПК України суб'єкти господарювання - юридичні та фізичні особи, які уклали з іноземними виробниками або іншими нерезидентами контракт (договір) про постачання в Україну алкогольних напоїв і тютюнових виробів, мають право ввозити та митну територію України імпортні алкогольні напої і тютюнові вироби, якщо алкогольні напої в автомобільних і залізничних цистернах, а також у баках, бачках та інших ємностях місткістю більш як 5 літрів ввозяться в Україну з метою продажу або обміну на митній території України та не підлягають маркуванню. У такому разі податок сплачується до або під час митного оформлення. Контроль за його сплатою здійснюється митними органами.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що наведена норма поширюється тільки на суб'єктів господарювання, які уклали з іноземними виробниками або іншими нерезидентами контракт (договір) про постачання в Україну алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

В даному випадку, як свідчить акт перевірки, позивач не укладав з іноземними виробниками або іншими нерезидентами контракт (договір) про постачання в Україну алкогольних напоїв, а придбав їх у резидента України - TОB "ТД Український продукт.

Також, судом першої інстанції не враховано, що норми підпункту «в» пункту 227.1 статті 227 ПКУ регламентують право суб'єкти господарювання щодо ввозу на митну територію України немаркованих імпортних алкогольних напоїв у ємностях місткістю більш як 5 літрів, а не право на їх зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж без марок акцизного податку.

Таким чином, оскільки відповідно до п.226.11, ст.226 ПКУ існує пряма заборона щодо зберігання та продажу на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, норми підпункту «в» пункту 227.1, статті 227 ПКУ розповсюджуються на суб'єкти господарювання, що самі ввозять і виробляють з цих товарів інші підакцизні товари та відповідно зобов'язані забезпечити в подальшому їх маркування, або продають продукцію виробникам підакцизних товарів для розливу у передбачену діючими стандартами тару з дотриманням процедури маркування згідно норм, вказаних вище.

А тому, за наведених обставин, приписи п.п. "в" п. 227.1 ст.227 ПК України не поширюються на спірні правовідносини.

Крім того, під час розгляду справи, в судовому засіданні представник позивача наполягав на тому, що алкогольна продукція, яка виявлена під час перевірки, у скляній тарі ємністю більше 5 літрів взагалі не підлягає маркуванню. В той же час, у поясненнях самої ОСОБА_5 від 04.10.2016 року, наданих під час перевірки вказано, що акцизні марки при відкриванні були зірвані та не збережені.

Також, у судовому засіданні представник відповідача наголосив на існуванні розбіжностей між інформацією, яка міститься у документах, долучених позивачем до матеріалів справи та інформацією, викладеною у акті перевірки.

Так, у представленому сертифікаті відповідності Реєстраційний №UA1.190.X08408-14, терміном дії з 04.12.2014 року до 03.12.2015 року, в позиції - «Додаткова інформація» зазначено: 1. «Чача» (міцність 40 градусів), дата виготовлення - 10.11.2014 року.

На момент перевірки на етикетці, яка була наклеєна на бутиль (10 літрів) «Алкогольний напій з виноградного спирту «Чача» зазначена дата розливу 01.11.2014 року та міцність 45 градусів, таким чином колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вищезазначений сертифікат (№UA1.190.X08408- 14) не відповідає даному напою.

Крім того, гарантійний термін зберігання даного алкогольного напою 18 місяців (зазначено на сертифікаті), однак дата отримання суб'єктом господарювання ОСОБА_5 06.07.2016 року (видаткова накладна від ТОВ «ТД Український продукт», пункт навантаження м. Івано - Франківськ №7329 від 06.07.2016 року), таким чином на момент отримання (06.07.2016 року) напій був протермінований для споживання (термін до 01.06.2016 року).

В сертифікатах відповідності Реєстраційний №UA1.190.X08408-14, терміном дії з 04.12.2014 року до 03.12.2015 року в позиції - «Додаткова інформація» зазначена дата виготовлення коньяку три зірки 10.11.2014 року, дата розливу зазначена на етикетці бутля коньяку Грузинський 3-х зірковий 25.09.2014 року.

Сертифікат відповідності Реєстраційний №UA1.024.X001558-15, терміном дії з 16.04.2015 до 13.12.2016 розповсюджується на коньяки України в асортименті згідно з додатком серійно вироблені з 16.04.2015 до 13.12.2016, а коньяк 3- х зірковий Грузинський виробництва «Mllada international», м. Тбілісі є імпорт з датою розливу на етикетці бутля коньяку Грузинський 3-х зірковий 30.10.2014 року. Дані сертифікати не розповсюджуються на дану продукцію.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прийняте рішення про застосування фінансових санкцій від 17.10.2016 р. №, яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. є правомірним та прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивачем не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів щодо протиправності та необґрунтованості оскаржуваного рішення.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування рішення скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 травня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Мельник-Томенко Ж. М.