Справа № 236/585/17
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

за участю: секретаря Плаксіної Є.В.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови суб'єкта владних повноважень, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративний позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Даний адміністративний позов мотивований тим, що 15 лютого 2017 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР № 382802 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 22.1 Правил дорожнього руху та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Однак, позивач вважає, що порушення правил дорожнього руху ним не було, автомобіль, яким він керував - ГАЗ д/н НОМЕР_1, належть на праві власності ФОП ОСОБА_3, у якого він працює водієм, габаритно-ваговий контроль вказаного автотранспортного засобу у вигляді зважування відповідачем не здійснювався. Всупереч ст. 254 КУпАП відповідачем не складався протокол про адміністративне правопорушення. Тому просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, позивач у судове засідання не прибув, проте в судовому засіданні 25.04.2017 року позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що 15.02.2017 року о 19:20 год. ним при несенні служби був зупинений автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 При звірці номерів вузлів та агрегатів з записами в реєстраційному документі на транспортний засіб та перевірці супровідних документів на вантаж було встановлено, що вага вантажу, що перевозиться, перевищує величину, визначену технічними характеристиками транспортного засобу. Відповідно до вимог ст.ст. 276-283 КУпАП, враховуючи порушення п. 22.1 ПДР України відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БР № 382802 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. Копію постанови ОСОБА_1 отримав на місці складення адміністративного матеріалу, про що власноруч зробив свій підпис у матеріалі. Всі вимоги, встановлені законом при розгляді справи про адміністративне правопорушення було дотримано. Доказами порушення є: копії товарно-транспортної накладної №Р178 від 14.02.2017 року, згідно якого маса вантажу складає 1480 кг, свідоцтва про реєстрацію автомобіля НОМЕР_2, згідно якого передбачено перевезення вантажу вагою не більше 1230 кг. Позивачем не доведено обставин, на які він посилається в позовній заяві. Просив у задоволенні позову відмовити, справу розглянути без його участі (а.с.38-41).

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення відповідача та матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 15 лютого 2017 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР № 382802 відповідно до якої 15 лютого 2017 року о 19:25 год. на 327 км а/д М-04 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ГАЗ 320202 414 д/н НОМЕР_1 перевозив вантаж (шахтне обладнання) маса якого перевищує величину яка визначена технічною характеристикою даного транспортного засобу, чим порушив п. 22.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За скоєння даного адміністративного правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.40).

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 22.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч. 4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст. 122 КУпАП).

Згідно з п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені статтею ч.1ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Оскаржувану постанову складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП без складання протоколу.

В силу ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу Національної поліції у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів поліції, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи;зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, відповідач перед прийняттям постанови по справі про адміністративне правопорушення, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП стало встановлення факту здійснення позивачем перевезення вантажу фактичною масою що перевищує величину, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Судом встановлено, що вказане правопорушення встановлене відповідачем шляхом оцінки доказів: копії товарно-транспортної накладної №Р178 від 14.02.2017 року та свідоцтва про реєстрацію автомобіля НОМЕР_2.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 зазначена вага автомобіля без навантаження 2270 кг та повна маса - 3500 кг, таким чином передбачено перевезення вантажу даним автотранспортним засобом вагою не більше 1230 кг (а.с. 41).

Згідно копії товарно-транспортної накладної №Р178 від 14.02.2017 року, маса вантажу складає 1480 кг. (а.с.39).

Суд вважає безпідставним посилання позивача, що габаритно-ваговий контроль може здійснюватися виключно шляхом зважування ваги транспортного засобу, оскільки підпунктом 5-1 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 передбачено право проводити документальний габаритно-ваговий контроль без проведення зважування.

Згідно з п. 11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, зареєстровані в МЮ України 20.02.1998 року за №128/2568) основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна. Товарно-транспортна повинна містити: інформацію про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, імя, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти

навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади,

прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Відповідно до п. 11.9 Правил у випадку перевантаження вантажу в процесі його перевезення на інший автомобіль складається акт довільної форми, в якому обов'язково зазначаються реквізити: повна назва власника транспорту та його адреса, прізвище, ім'я та по батькові водія, державний номер автомобіля Перевізника, який здав вантаж, і Перевізника, який його прийняв. Акт складається у двох екземплярах, які підписуються представниками (водіями) обох Перевізників (по одному для кожного). Це зазначається в товарно-транспортній накладній.

Проте, в товарно-транспортній накладній №Р178 від 14.02.2017 року зазначено, що вказаний груз, отриманий іншим водієм ОСОБА_4, для перевезення на іншому автомобілі - Газель АН 10-17ІХ. Доказів в підтвердження перевантаження вантажу в процесі його перевезення суду не надано. Товарно-транспортна накладна №Р178 від 14.02.2017 року, не містить посилання на ці обставини. Отже, факт здійснення позивачем перевезення вантажу фактичною масою що перевищує величину, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу не доведено.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова є такою, що не відповідає закону, оскільки в судовому засіданні не встановлено з яких саме міркувань виходив відповідач, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин усі сумніви трактуються на користь позивача, постанова інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 серії БР № 382802 від 15 лютого 2017 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 94 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови суб'єкта владних повноважень - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 382802 від 15 лютого 2017 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. - скасувати.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -