Справа № 819/447/17
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/447/17

11 травня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Косюк О.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування наказу про звільнення з органів внутрішніх справ та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №422 від 14.02.2017 «Про посилення дисциплінарного стягнення, накладеного на капітана поліції ОСОБА_1П.»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №32 о/с від 14.02.2017 «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 по день прийняття рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами:

Наказом ГУ НП в Тернопільській області №296 о/с від 09.12.2016 ОСОБА_1 призначений на посаду старшого слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області.

01.02.2017 керувавши транспортним засобом зупинений працівниками патрульної поліції м. Тернополя, якими складено протокол на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. У звязку з чим наказом ГУ НП в Тернопільській області №327 від 06.02.2017 ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідальність за порушення службової та транспортної дисципліни, що виразилось у розпиванні спиртних напоїв у громадському місці, керування транспортним засобом без посвідчення водія. Крім того наказом ГУ НП в Тернопільській області №422 від 14.02.2017 скасовано наказ №327 а Позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ст.77 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, на переконання Позивача його двічі притягнуто до відповідальності за одне і те ж порушення, що є неприпустимим згідно ст.61 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що на час його звільнення, відсутнє рішення, яке вступило в законну силу, про визнання Позивача винним за ч.1 ст.130 КУпАП, отже спірний наказ є передчасним.

В судовому засіданні Позивач та його представники позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог та просили їх задовольнити.

Представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з мотивів викладених у письмових запереченнях наданих суду 30.03.2017. В обґрунтування своєї правової позиції, вказав, що ГУ НП при звільненні ОСОБА_1 діяло у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в позові слід відмовити, з наступних міркувань:

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд зясовує, чи використане повноваження, надане субєкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Як встановлено судом дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби до ОСОБА_1 застосовано у зв'язку з порушенням останнім службової дисципліни, а саме: ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006р. № 3460-VI, що виразилось у розпитті спиртних напоїв у громадському місці, керуванні транспортним засобом без посвідчення водія та відмови від проходження освідчення на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

За приписами п.п. 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва.

Статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Зокрема, пунктом 6 частини 1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В той же час, пунктом 4 «Прикінцевих та Перехідних положень» Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не було затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 р., який не втратив чинність і продовжує діяти як станом на момент вчинення проступку Позивачем, так і на момент накладення дисциплінарного стягнення.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затвердженийЗаконом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

В силу положень статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Як визначено частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина 4 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12 березня 2013 року затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073.

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

З висновку службового розслідування по факту порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, слідує, що підставою для проведення службової перевірки стало отримання 01.02.2017 ГУ НП в Тернопільській області з ДВБ УВБ в Тернопільській області інформації про грубе порушення транспортної дисципліни з боку старшого слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУ НП в області капітана поліції ОСОБА_1

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, у відповідності до п.2.1 розділу II Інструкції, - наказом ГУ НП в Тернопільській області від 02.02.2017 року № 295 призначено службове розслідування за вказаною вище обставиною.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що 01.02.2017 року о 05 год. 00 хв. на узбіччі дороги по вул. Майдан Волі 2, м Тернопіль, працівниками УПП у м. Тернополі ДПП НП України у складі інспекторів капітана поліції ОСОБА_5 та лейтенанта поліції ОСОБА_6 було виявлено 2 невідомих осіб (жінку та чоловіка), котрі розпивали спиртні напої на багажнику автомобіля «Мерседес» д. н. з. В08881ВН. Працівниками поліції було зроблено зауваження даним громадянам щодо припинення розпивання спиртних напоїв в громадському місці та недопущення в подальшому керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

В подальшому, о 5.30 год. цього ж дня вище вказаними працівниками УПП у м. Тернополі ДПП Національної поліції України в ході нагляду за дорожнім рухом у м. Тернополі по вул. Замковій було виявлено даний автомобіль «Мерседес», д. н. з. ВО8881ВН, який був ними зупинений. За кермом автомобіля перебував той самий громадянин, якому зверталась увага працівниками поліції на припинення розпивання спиртних напоїв в громадському місці та недопущення в подальшому керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Після зупинки автомобіля водій представився, назвавши свої прізвище, ім'я та по - батькові, але відмовився вийти з автомобіля та пред'явити водійське посвідчення. Даним громадянином виявився старший слідчий СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУ НП в області капітан поліції ОСОБА_1

У ході документування допущеного позивачем вищенаведеного порушення працівники УПП у м. Тернополі було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідчення за допомогою технічного пристрою «Алкотест-6810» або у медичному закладі охорони здоров'я. Від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки Позивач відмовився та виявив бажання проїхати до найближчого медичного закладу. Однак, прибувши в ОСОБА_7 ОСОБА_1 також відмовився від медичного освідчення.

У звязку з чим капітаном поліції ОСОБА_5 стосовно Позивача було складено адміністративний протокол БР №250112 за порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, була винесена постанова АР №580087 за порушення п.2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Наказом ГУ НП в Тернопільській області від 06.02.2017 року №327 «Про порушення службової дисципліни, допущені капітаном поліції ОСОБА_1, та покарання винних», за грубе порушення службової та транспортної дисципліни, вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУ НП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни та ст.7 Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС України», що виразилось у розпитті спиртних напоїв у громадському місці, керуванні транспортним засобом без посвідчення водія та відмови від проходження освідчення на стан алкогольного сп'яніння старшого слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність.

Голова Національної поліції України листом від 10.02.2017 року № 1529/01/12-2017 зобов'язав керівників усіх рівнів здійснити комплекс заходів, спрямованих на дотримання працівниками поліції вимог транспортної дисципліни, уживати жорстоких заходів реагування до поліцейських, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, у вигляді безальтернативного звільнення зі служби в поліції.

13.02.2017 року до начальника ГУ НП в Тернопільській області звернувся з рапортом начальник УКЗ ГУ НП в Тернопільській області підполковник поліції ОСОБА_8 про надання дозволу на проведення додаткових службових розслідувань за фактами порушення службової та транспортної дисципліни, допущених капітаном поліції ОСОБА_1 та перегляду прийнятого рішення.

Наказом ГУ НП від 13.02.17 №416 було призначено додаткове службове розслідування за зазначеними вище фактами.

ГУ НП в Тернопільській області під час проведення додаткового службового розслідування діяло в спосіб, передбачений нормами спеціального законодавства, оскільки у відповідності до ст. 4 Дисциплінарного статуту ОВС начальник, який видав наказ, має право його скасувати.

В ході проведення додаткового службового розслідування було здобуто відеоматеріали, які повністю підтверджують факт грубого порушення службової дисципліни, несумісного з подальшим проходженням служби позивачем.

Так, на відеоматеріалах, наданих УПП м. Тернополя, чітко зафіксовано, як патрульними декілька разів було роз'яснено його права, передбачені законодавством; декілька разів запропоновано пройти освідчення на стан алкогольного сп'яніння, однак позивач відмовився пройти освідчення та медичний огляд як на місці події, так і по прибуттю в заклад охорони здоров'я.

Крім того, відеоматеріали зафіксували недостойну поведінку позивача - він поводив себе неадекватно, виривався, падав, на законні вимоги працівників поліції та лікарів відповідав категоричною відмовою, симулював серйозне захворювання, що спростовано головним лікарем. У прийомному покої ОСОБА_7 в журналі реєстрації доставлених хворих відносно діагнозу позивача зроблено запис «алкогольна інтоксикація».

Вищевказане грубе порушення позивачем службової та транспортної дисципліни спричинило негативні наслідки для репутації органів поліції. При даних подіях були присутні активісти міста Тернополя, зокрема «Автомайдану», отже, вказані факти набули широкого розголошення в засобах масової інформації. Образ працівника поліції в громадському суспільстві піддався засудженню та обговоренню, репутація отримала неприємну характеристику.

Так, в матеріалах даної адміністративної справи наявні витяги із статей, які поширили зазначені вище обставини, зокрема інтернет видання «Тернополяни», «Антикор» «ТернопільНаживо», сайти «Репортер», «NovostiUA.org».

Зазначені та зафіксовані дії Позивача свідчать про грубе порушення позивачем ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, норм наказу МВС України № 326 від 28.04.2016р. «Про затвердження правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС» щодо недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС, оскільки він, будучи співробітником поліції, відмовився виконувати законні вимоги поліцейського, хоча навпаки повинен з гідністю і честю поводитись в позаслужбовий час, бути прикладом в дотримані громадського порядку та законності, виявляти повагу до колег по службі.

Таким чином, як було встановлено додатковим службовим розслідуванням, ОСОБА_1 грубо порушено службову дисципліну, що несумісне з можливістю подальшого проходження служби в органах Національної поліції України.

За наслідком додаткового службового розслідування наказом ГУ НП від 14.02.2017 року №422 «Про посилення дисциплінарного стягнення, накладеного на капітана поліції ОСОБА_1П.», скасовано наказ ГУ НП в Тернопільській області від 06.02.2017 року №327 за м'якістю та посилено вид дисциплінарного стягнення, а саме - за грубе порушення службової та транспортної дисципліни, вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУ НП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни та ст.7 Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС України», що виразилось у розпиті спиртних напоїв у громадському місці, керуванні транспортним засобом без посвідчення водія та відмови від проходження освідчення на стан алкогольного сп'яніння, старшого слідчого відділу Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУ НП в області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України за п.6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд зазначає, що звільнення позивача зі служби в поліції відбулось саме у зв'язку з порушенням позивачем службової дисципліни, що підтверджено результатами службового розслідування. При цьому, проведення такого розслідування та встановлення обставин фактичної дійсності законодавцем віднесено до компетенції відповідача.

Судом встановлено, що службове розслідування відносно дій старшого слідчого відділення Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 проведено у повній відповідності до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Позивачем в ході судового розгляду справи не надано жодних доказів, що свідчили б про порушення Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області порядку проведення службового розслідування.

Фактично позивач вказує про не підтвердження правомірності підстав прийняття оскаржуваних наказів, оскільки на момент прийняття останніх, вироку суду про визнання його винним у інкримінованому правопорушенні не було.

Разом з тим суд зазначає, що Позивачем було допущено грубе порушення службової та транспортної дисципліни, що несумісне з можливістю подальшого проходження служби в органах Національної поліції України та яке не залежить від кваліфікації його дій в рамках адміністративного законодавства.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.03.2017р. №607/1633/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Дана постанова набрала законної сили.

Посилання Позивача на норми КУпАП є безпідставним, оскільки служба в поліції регулюється спеціальним законодавством.

Зазначене узгоджується з постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 та інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 26.05.2010 року №753/11/13-10, відповідно до якого суди мають враховувати правову позицію Верховного суду України про те, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Суд критично відноситься до посилань Позивача на порушення ГУ НП ст.61 Конституції України, так як його ніби то двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності. У відповідності до ст. 4 Дисциплінарного статуту ОВС наказом ГУ НП в Тернопільській області від 14.02.2017 року «Про посилення дисциплінарного стягнення, накладеного на капітана поліції ОСОБА_1П.» наказ ГУ НП в Тернопільській області від 06.02.2017 року №327, яким на позивача накладено стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, скасовано за м'якістю.

Начальнику протягом місяця дозволено посилювати вид дисциплінарної відповідальності, підставою чого послужили нові докази, які були отримані ГУ НП в області та значний резонанс, який отримав відголосок серед громадськості, оскільки ЗМІ присвятили ряд публікацій про позивача та в Інтернет мережі наявні відеоматеріали, які свідчать про порушення позивачем дисципліни та дискредитацію ним органів поліції.

Визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності.

У відповідності до ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою виконання дисциплінарного наказу ГУ НП в Тернопільській області від 14.02.2017 № 422 ГУ НП в Тернопільській області, видано наказ ГУ НП від 14.02.2017 № 32 о/с, яким Позивача з 14.02.2017 року звільнено зі служби в поліції за п.6.ч.1ст.77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом від 27.04.2017р. №94о/с внесено зміни в наказ ГУ НП від 14.02.2017 № 32 о/с в частині дати звільнення, а саме вважати звільненим 15.02.2017р., оскільки ОСОБА_1 з 08 год. 00хв. 14.02.2017р. по 08 год.00хв. 15.02.2017р. перебував у добовому наряді.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного наказу діяв у передбачений законодавством спосіб.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції України здійснено Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. А відтак, підстави для скасування оскаржених наказів відсутні. Отже, у задоволенні позову в даній частині необхідно відмовити. Як наслідок, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобовязання поновити сніжка В.П. на посаді, стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу, як такі, що є похідними від позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 15.05.2017р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.