Справа № 522/3598/16-а
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3598/16-а
Провадження № 2-а/522/1031/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді -Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання -Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 29.02.2016 року звернувся позивач ОСОБА_1 із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що в липні 2015 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно положень ст. 13, 55, ч.6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надавши дублікат трудової книжки та необхідні довідки, що підтверджують трудовий стаж. Однак, за підсумками розгляду заяви відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, зазначаючи, що страхового стажу, обчисленого за наданими позивачем документами, який становить 21 рік 09 місяців 29 днів, в т.ч. плавсклад морського та річкового флоту - 08 років 05 місяців, не достатньо для призначення пенсії. Позивач зазначає, що відповідачем протиправно не враховано загальний стаж близько 15 років та близько 4-х років спеціального стажу, тож просить визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії протиправними та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» ст.13, ст. 55, ч.6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №2 за період з 16.07.2015 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 07.04.2017 року не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що страхового стажу позивача, який підтверджено наданими ним документами, не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.07.2015 року та 22.07.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, передбачених ст.ст. 13, 55, та ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за результатами розгляду яких відповідачем було прийнято рішення №137 від 02.09.2015 року про відмову в призначенні пенсії у зв'язку з недостатністю страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Аналогічну позицію викладено в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.01.2016 року №1493/М-11.

Згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок.

Згідно п. д ст. 55 Закону, право на пенсію за вислугу років мають: плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз'їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністра праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно ст. 62 Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як зазначає позивач та встановлено з матеріалів справи, ним також було надано дублікат трудової книжки НОМЕР_1, який є належним документом, що підтверджує трудовий стаж на рівні з оригіналом трудової книжки.

В письмових запереченнях відповідач зазначає, що за наявними в пенсійній справі документами страховий стаж позивача, обчислений на підставі ксерокопії диплому, записів у трудовій книжці та даних персоніфікованого обліку, становить 21 рік 09 місяців 29 днів, в т. ч. плавсклад морського та річкового флоту - 08 років 05 місяців, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років.

Так, відповідачем не враховано до страхового стажу період роботи в Тираспольському заводі консервно-дитячого харчування з 11.08.1976 року по 26.08.1976 року оскільки записи в трудовій книжці за цей період відсутні. З такою позицією відповідача суд не погоджується, оскільки як вбачається з дубліката трудової книжки, який було надано позивачем для підтвердження трудового стажу, наявний запис про роботу на зазначеному заводі в період з 11.08.1976 року по 26.08.1976 року, тож відповідачем протиправно не прийнято відомості, зазначені в дублікаті та не враховано 15 днів роботи до страхового стажу.

Далі, за період з 15.11.1984 року по 30.11.2006 року на підставі записів у трудовій книжці, довідки від 07.03.2014 року №89 та даних персоніфікованого обліку до страхового стажу враховано періоди роботи з 19.11.1984 року по 10.04.1987 року, з 29.04.1987 року по 16.11.1998 року, з 01.01.2004 року по 31.07.2004 року, з 01.04.2005 року по 30.04.2005 року.

Однак, як вбачається з дублікату трудової книжки, 18.06.1987 року позивач був зарахований до Чорноморського морського пароплавства та працював на суднах далекого плавання та 16.11.1998 року звільнений у зв'язку з переїздом у іншу місцевість. Однак, відповідачем враховано лише спеціальний стаж роботи, який становить 8 років 5 місяців, оскільки його нарахування здійснювалось на підставі довідки №89 від 07.03.2014 року про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в яку не внесено даних про стаж роботи без заробітної плати, навчання на курсах за направленням ДСК «ЧМП», праця за межами України. Однак, зазначені відомості вказано в дублікаті трудової книжки серії ЕО №305731, який надавався відповідачу однак неправомірно ним не врахований. Таким чином, суд встановив, що підтверджений належним чином стаж роботи позивача в ДСК «ЧМП» становить 11 років 4 місяці 29 днів.

Згідно довідки №2 від 20.07.2015 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день на будівництві яхти «Кароліна» та за період з 16.12.2003 року по 15.12.2004 року виконував роботу плаваючого складу морського флоту за професією, посадою електромеханік - стаж роботи 1 рік 0 місяців 0 днів. Довідка підписана власником яхти та скріплена печаткою. Однак, як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України від 28.01.2016 року №1493/М-11 зазначений період до спеціального стажу не зарахований, оскільки робота на будівництві яхти не передбачена Списком №2 та відсутня атестація робочого місця.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Суд вважає, що відповідальність за несвоєчасне проведення атестації покладена виключно на власника підприємства, тож неврахування періоду роботи працівника у зв'язку з невиконанням власником покладених на нього обов'язків призведе до порушення конституційного права на соціальний захист. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд України в справі №21-307а14, постанова від 16.09.2014 року.

Згідно п. 3 «Морський та річковий флот» розділу 28 «Транспортні послуги» Списку №2 право на пенсію за віком на пільгових умовах має плаваючий склад - машинна команда вантажних, пасажирських суден, буксирів, суден службово-допоміжного флоту і суден портового флоту, що постійно працюють в акваторії порту (за винятком службово-роз'їзного, приміського і внутрішньоміського сполучення); береговий склад - маляри, зайняті фарбуванням та обшкрябуванням суден у доках.

Як вбачається з довідки №2 від 20.07.2015 року позивач виконував роботу плаваючого складу морського флоту за професією, посадою електромеханік, тож суд вважає, що зазначена професія є такою, що передбачена Списком №2, а тому неврахування відповідачем періоду роботи на яхті до спеціального стажу є неправомірним. Враховуючи зазначене, спеціальний стаж позивача з урахуванням періоду роботи в ДСК «ЧМП» складає 12 років 4 місяці 29 днів.

Як вбачається з довідки від 15.01.2006 року про включення періоду безробіття, який зараховується до загального та безперервного трудового стажу, в період з 24.10.2001 року по 08.07.2002 року позивач отримував допомогу по безробіттю, загальний період безробіття складає 237 днів. Однак, зазначений період не включено до страхового стажу у зв'язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Суд не погоджується з даною позицією відповідача, оскільки згідно із ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Також, згідно довідки від 30.11.2007 року позивач отримував допомогу по безробіттю в період з 06.12.2006 року по 30.11.2007 року, загальний період безробіття складає 360 днів.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період одержання допомоги по безробіттю зараховується до стажу роботи.

Таким чином, відповідачем протиправно не враховано період з 24.10.2001 року по 08.07.2002 року та з 06.12.2006 року по 30.11.2007 року, що становить 1 рік 9 місяців 12 днів.

Разом з тим суд вважає безпідставними посилання позивача щодо неправомірного неврахування до страхового стажу періоду роботи керівником Соціально-християнського руху за права трудящих м. Одеси та Одеської області без отримання заробітної плати, оскільки сплата внесків до Пенсійного фонду України організацією не проводилась.

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004 року, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таким чином, періоди роботи чи іншої діяльності, які проходили після 01.01.2004 року, зараховуються до страхового стажу, якщо сплачувалися внески до Пенсійного фонду, з урахуванням мінімального страхового внеску. Що стосується періодів трудової та іншої діяльності, що мали місце до 01.01.2004 року, то відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ці періоди зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до статей 56-63 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки згідно відомостей, зазначених в дублікаті трудової книжки, вбачається, що позивач займав посаду керівника організації без отримання заробітної плати, а доказів сплати страхових внесків позивачем не надано, за відсутності зазначених відомостей в даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, суд вважає правомірним неврахування зазначеного періоду до страхового стажу.

Суд погоджується і з доводами відповідача стосовно неврахування інших періодів праці за відсутності сплати страхових внесків.

Разом з тим, вирішуючи питання по суті, суд звертає увагу на положення пп. 4 п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якого працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Таким чином, для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі ч. 4 п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідна наявність таких ознак: наявність не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, тобто не менше 6 років 3 місяців; наявність передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах - тобто 25 років 6 місяців.

Враховуючи зазначені вимоги законодавства, позивач набув права на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з огляду на викладені вище обставини, що є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 159, 159- 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення від 02.09.2015 року №137 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» ст. 13, ст. 55, ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №2 за період з 16.07.2015 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя А.В. Тарасов

07.04.2017