Справа № 822/2141/16
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2141/16

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

05 травня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Сторчака В. Ю. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представників відповідача: Ліщишина О.А., Гринишина І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача та позивач заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року - без змін.

Представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України. З листопада 2015 року позивач проходив службу в поліції, в Головному управлінні Національної поліції в Хмельницькій області на посаді заступника начальника, звання - полковник поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 20 жовтня 2016 року № 1107 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 20 жовтня 2016 року №326 о/с позивача з 20 жовтня 2016 року звільнено зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліції» у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Підставою для проведення службового розслідування по факту порушення позивачем службової дисципліни слугував рапорт № 144/28-2016 від 19.10.2016 року з сектору комунікації ГУНП про виявлення в мережі Інтернет на каналі "NEWSONE" матеріалу критичного змісту про поліцію Хмельницької області (у сюжеті йдеться про слідчі дії, які проводять працівники внутрішньої безпеки та Генеральної прокуратури України у службовому кабінеті заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області полковника поліції ОСОБА_2 у справі за розкрадання паливно-мастильних матеріалів.

В ході службового розслідування встановлено, що 08.04.2016 року за матеріалами Управління ВБ в Хмельницькій області ДВБ НП України Генеральною прокуратурою України розпочато кримінальне провадження № 0000971 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України по факту перевищення влади окремими працівниками поліції ГУНП в Хмельницькій області, в рамках якого проводився комплекс негласних слідчо - розшукових дій.

Звільненню позивача передувало службове розслідування, призначене наказом ГУНП від 19.10.2016 року № 1106, за результатами проведення якого 20 жовтня 2016 року складено висновок № 205/16, який 20 жовтня 2016 року затверджений начальником ГУНП в Хмельницькій області генералом поліції третього рангу ОСОБА_9.

Згідно висновку службового розслідування факт порушення службової дисципліни з боку заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області полковника поліції ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Відповідно до п. 4 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію України" підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з п. 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до статті 12 частини 1 пункту 6 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення, зокрема, звільнення з посади.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

З аналізу вказаних норм суд резюмує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни шляхом недотримання конкретних актів законодавства та наказів і інших відомчих нормативно-правових актів.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, з урахуванням правової позиції, викладеній у постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 року у справі № 21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена.

Згідно статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи висновків службового розслідування, складених Старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції ОСОБА_8, які затверджено начальником ГУНП в Хмельницькій області генералом поліції третього рангу ОСОБА_9 № 246/16 від 30.12.2016 року (за фактом критичної інтернет-публікації на сайті "Незалежний громадський портал" щодо можливих неправомірних дій колишнього заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області полковника поліції ОСОБА_2) та № 242/16 від 14.12.2016 року (за фактом можливого перевищення влади або службових повноважень під час виконання службових обов'язків окремими працівниками поліції ГУНП в Хмельницькій області) факти щодо неправомірних дій колишнього заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області полковника поліції ОСОБА_2, не доведено.

Також, суд проаналізувавши вищезазначені висновки службових розслідувань, а саме висновок № 205/16 від 20.10.2016 року, № 246/16 від 30.12.2016 року та № 242/16 від 14.12.2016 року, встановив, що у висновку службового розслідування № 205/16 від 20.10.2016 року, зазначено протилежний зміст встановлених обставин в ході службових розслідувань проведених стосовно позивача та оформлених висновками № 246/16 від 30.12.2016 року та № 242/16 від 14.12.2016 року.

В судовому засіданні в суді першої інстанції судом допитано свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили суду, що обставини встановлені під час судового розслідування оформленого висновком № 205/16 від 20.10.2016 року, в ході додаткових службових розслідувань, які проведено по факту неправомірних дій колишнього заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області полковника поліції ОСОБА_2 (висновки службових розслідувань № 246/16 від 30.12.2016 року та № 242/16 від 14.12.2016 року) не підтвердилися.

Окрім того, суд першої інстанції ухвалою від 20.12.2016 року витребував у Генеральної прокуратури України інформацію, в письмовому вигляді, про хід та стадію кримінального провадження №0000971 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 Кримінального кодексу України, в якій просив обов'язково зазначити в якому статусі по даному провадженню перебуває ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На виконання зазначеної ухвали суду від 20.12.2016 року старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України повідомив, що Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000971, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2016 року стосовно службових осіб ГУНП в Хмельницькій області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 203-2 Кримінального кодексу України. На час 01.02.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, підозра про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_2 не повідомлялася, запобіжні заходи стосовно останнього не застосовувалися.

Враховуючи вищезазначене, судовим розглядом встановлено, що факт порушення службової дисципліни з боку заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області полковника поліції ОСОБА_2 не доведений. Остаточне рішення по кримінальному провадженню № 0000971 не прийняте.

Проте, відповідачем при накладенні на ОСОБА_2 такого крайнього заходу дисциплінарного стягнення як звільнення, не враховано відсутності доказів вчинення дисциплінарного порушення позивачем, а також того, що остаточного рішення суду про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 Кримінального кодексу України прийнято не було.

Таким чином, висновки Управління ВБ в Хмельницькій області ДВБ НП України щодо можливого порушення службової дисципліни з боку заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області полковника поліції ОСОБА_2, суд вважає передчасними та такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, яке є крайнім заходом дисциплінарного впливу застосовано за відсутності правових підстав, без урахування усіх обставин у справі та дотримання принципу пропорційності між вчиненим дисциплінарним проступком та мірою дисциплінарної відповідальності.

Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Крім того, згідно з частиною другою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому суд врахував, що Європейський Суд з прав людини у рішенні від 7 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10 лютого 1995 року в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З огляду на з'ясовані обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 20 жовтня 2016 року № 1107 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до адміністративної відповідальності заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області", прийнятий з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення дисциплінарного проступку, саме не зазначення відповідачем обставин в чому полягає невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_2 службової дисципліни, а із інкримінуванням позивачу кримінального правопорушення без рішення суду, що суперечить нормам Конституції України та нормам чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Протиправність оскаржуваних наказів вказує на наявність правових підстав для поновлення позивача на посаді заступника начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області з 20 жовтня 2016 року.

ОСОБА_12 адміністративного суду України від 26.05.2010 року № 753/11/13-10 "Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби" зазначено, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 травня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Сторчак В. Ю. Курко О. П.