Справа № 428/1344/17
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юзефович І.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року справа №428/1344/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області

від 22 березня 2017 року

по адміністративній справі № 428/1344/17-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору на стороні позивача ОСОБА_4

про визнання дій щодо відмови у призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг протиправними, зобов'язання призначити щомісячну адресну допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) у лютому 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області (далі відповідач, управління), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначення щомісячної адресної допомоги на сімю для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з 21 жовтня 2016 року відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 (далі Порядок № 505); зобов'язати призначити зазначену щомісячну адресну допомогу з моменту звернення; зобовязати відповідача в подальшому керуватись діючими законами та нормативно-правовими актами (а.с.1-4).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено з огляду на їх необґрунтованість (а.с.34-36).

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов у повному обсязі (а.с.42-44).

Заявник апеляційної скарги посилається на положення пункту 6 Порядку № 505, згідно до якого, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. Оскільки дружина позивача має у власності квартиру за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, проспект Кірова, 26/3, а м. Рубіжне належить до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а тому вважає, що його сімя має право на отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до копій паспортів громадянин України позивач, ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: м. Луганськ, кв. Стєпной, 6/42 (а.с.5-7).

Згідно копій довідок від 20.10.2016 р. № 919059300, № 919059299 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач та його дружина перемістились та фактично проживають/перебувають за адресою: вул. Новикова, б. 13 кв. 163 м.Сєвєродонецьк-14 93414. (а.с.9).

Відповідно до договору дарування квартири від 27.03.1998 р. ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_6 прийняла у дар квартиру, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, проспект Кірова, 26/3. Вказаний факт також підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2013 р. (а.с.10-11).

Позивач та його дружина знаходяться у шлюбі з 18.11.2010 р., прізвища після реєстрації шлюбу ОСОБА_4, ОСОБА_4, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 119876, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції (а.с.12).

Як зазначає позивач, 21 жовтня 2016 року він звернувся до відповідача, як уповноважений член родини, з заявою про призначення йому та його дружині щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, але відповіді не отримав, будь-яких доказів звернення суду не надано.

Згодом, а саме, 23 грудня 2016 року, позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації про прийняте рішення щодо призначення (відмови в призначенні) щомісячної адресної допомоги, на що отримав відповідь. У своєму листі від 04.01.2017 року № 26/04 відповідач, пославшись на лист Міністерства соціальної політики України від 09.06.2015 року № 5276/0/14-15/081 зазначив, що у УПСЗН Сєвєродонецької міської ради не має законних підстав для призначення щомісячної адресної допомоги позивачу та його дружині у звязку з тим, що дружина позивача має у своєму володінні житло за адресою: м. Рубіжне, проспект Кірова, 26/3, оскільки м. Рубіжне знаходиться на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження (а.с.15-16).

Спірним в межах цієї справи є питання правомірності не призначення відповідачем позивачу щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з підстав наявності у власності дружини позивача квартири на території, де проводилась антитерористична операція.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок № 505.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадімінстрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацами 1, 5 пункту 3 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї).

Згідно пункту 6 Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Статтею 1 Закону № 1669-VII територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення ОСОБА_1 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», прийнятого на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" до вказаного переліку населених пунктів належить місто Рубіжне (Рубіжанська міська рада), на території якого знаходиться квартира дружини позивача, що належить їй на праві власності.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» від 20.03.2003 р. № 638-IV, передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 7.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» (чинний на теперішній час) районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Із цього вбачається, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що квартира дружини позивача, розташована у м. Рубіжне Луганської області, тобто на території проведення антитерористичної операції, підстави для відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги згідно пункту 6 Порядку № 505 у відповідача відсутні.

Позовні вимоги щодо зобовязання відповідача в майбутньому при прийнятті рішень керуватись нормами діючого законодавства задоволенню не підлягають з огляду на відсутність предмету спору, оскільки неможливо передбачити порушення відповідачем прав позивача у майбутньому.

Доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нової постанови.

Керуючись ст. 24, ст. 41, ст. 167, ч. 10 ст. 183-2, ч. 1 ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 березня 2017 року по справі № 428/1344/17-а задовольнити.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 березня 2017 року по справі № 428/1344/17-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_3, як уповноваженому члену сімї, щомісячної адресної допомоги на сімю для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505 на підставі його заяви від 21 жовтня 2016 року.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області призначити з 21 жовтня 2016 року ОСОБА_3, як уповноваженому члену сімї, щомісячну адресну допомогу на сімю для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова ухвалена та підписана 16 травня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, прийнятої у скороченому провадженні, набирає законної сили з моменту ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_2