Справа № 804/155/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 р. Справа № 804/155/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Черніженко К.Е.
представника позивача: Кузьменко Ю.М.
представника відповідача: Каціонової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського»
до Дніпропетровської митниці ДФС
про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів, -
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просило:
- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600398/1 від 22.06.2015р.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив його задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що посадовою особою митниці відповідно до п.4.1 ст.54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах, наданих позивачем до митного оформлення, усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, за результатами якого встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився її розрахунок, містять ряд розбіжностей. Так, за результатами митного контролю було встановлено, що товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015р. №15-0835-12 та додатком до нього №4 від 27.05.2015р., що заявлений декларантом як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником товару, а з посередником, при цьому договору із третіми особами, що пов'язаний із контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів, приєднаних до ЕМД, декларантом надано не було. Крім того, відповідно до зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 1977,84руб.РФ/т при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 21,12руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Згідно з наданими позивачем рахунками-фактурами до зовнішньоекономічного контракту вартість залізорудного концентрату розрахована з урахуванням вищевказаних обставин (фактичного вмісту Fe). Разом з тим, позивачем до документів митного оформлення також надано рахунки-фактури від виробника товару ВАТ «Стойленський ГОК» від 06.06.2015р., від 07.06.2015р., від 09.06.2015р., від 11.06.2015р., від 12.06.2015р., від 13.06.2015р., від 14.06.2015р. та 16.06.2015р., виставлені в рамках контракту №15-04-29, додатку від 29.04.2015р. №2, відповідно до яких вартість товару визначена в єдиному розмірі 1290 руб.РФ/т та рахунок-фактура від 14.06.2015р., відповідно до якого вартість товару визначена в розмірі 1303,69руб.РФ/т. Базова ціна за зазначеними рахунками визначена на рівні 1290руб.РФ/т при базі Fe-66,5%, в той час, як в рахунках продавця база Fe визначена 66%). При цьому рахунки виробника мстять посилання на сертифікати якості для можливості ідентифікації партії товару за вмістом Fe, який за сертифікатами якості не відповідає базовому, проте, не зважаючи на підвищений або знижений вміст Fe за рахунками виробника вартість товару оцінено однаково. З урахуванням того, що ціна товару розраховується в залежності від вмісту Fe, зазначена невідповідність є суттєвою для обчислення ціни товару. Також відповідач зазначав, що як рахунки контрактоутримувача, так і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. За відомостями наданої декларантом копії декларації країни експорту від 28.05.2015р. №10101100/280515/0000576 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 1948,62 руб.РФ/т., що не відповідає ні рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача; документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем не надано. Отже, враховуючи результати перевірки, невідповідність відомостей у наданих документах, виявлена під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та зазначені у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом документів згідно зі сформованим митницею переліком, у митниці були відсутні правові підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 22.06.2015р. Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (далі - ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського») звернулося до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару (залізорудний концентрат), що надійшов на адресу ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» на підставі зовнішньоекономічного контракту №15-0835-12 від 29.04.2015р. та додатком №4 від 27.05.2015р. до цього контракту, укладених з ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» (РФ), шляхом подання митної декларації №110010000/2015/021304 (відправник ТОВ «Стойленський ГОК»).
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України у середньому на рівні 1988 руб.РФ/кг (1977,89 руб.РФ/т).
Згідно з обраним декларантом основним методом визначення митної вартості для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість Дніпропетровській митниці ДФС було надано:
- контракт №15-0835-12 від 29.04.2015 року;
- додаток №4 від 27.05.2015 року до контракту;
- рахунки-фактури (інвойси):
- залізнична накладна № АЦ643933 від 11.06.2015р.;
- залізнична накладна № АЦ643934 від 12.06.2015р.;
- залізнична накладна № АЦ643935 від 13.06.2015р.;
- залізнична накладна № АЦ643936 від 14.06.2015р.;
- залізнична накладна № АЦ643937 від 14.06.2015р.;
- залізнична накладна № АЦ643938 від 16.06.2015р.;
- залізнична накладна № 43665579 від 07.06.2015р.;
- залізнична накладна № 43681923 від 08.06.2015р.;
- залізнична накладна № 43691831 від 10.06.2015р.;
- залізнична накладна № 43700095 від 10.06.2015р.;
- залізнична накладна № 43718634 від 12.06.2015р.;
- залізнична накладна № 43735570 від 15.06.2015р.;
- залізнична накладна № 47065958 від 13.06.2015р.;
- залізнична накладна № 47095443 від 14.06.2015р.;
- залізнична накладна № 47130505 від 15.06.2015р.;
- залізнична накладна № 47154026 від 15.06.2015р.;
- залізнична накладна № 47165188 від 16.06.2015р.;
- залізнична накладна № 47219316 від 17.06.2015р.;
- лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1597 від 19.06.2015 року;
- рахунок фактуру б/н від 06.06.2015р.;
- рахунок фактуру б/н від 07.06.2015р.;
- рахунок фактуру б/н від 11.06.2015р.;
- рахунок фактуру б/н від 12.06.2015р.;
- рахунок фактуру б/н від 13.06.2015р.;
- рахунок фактуру б/н від 16.06.2015р.;
- два рахунки фактури б/н від 09.06.2015р.;
- два рахунки фактури б/н від 14.06.2015р.;
- сертифікати про походження товару форми СТ-1 №RUUА у кількості 18 шт.;
- листи ПАТ «ДМКД» № 062Д/1545 від 15.06.2015р.; № 062Д/1546 від 15.06.2015р.; № 062Д/Г551 від 15.06.2015р.; № 062Д/1563 від 16.06.2015р.; № 062Д/1565 від 16.06.2015р.; № 062Д/1569 від 17.06.2015р.; № 062Д/1581 від 18.06.2015р.; № 062Д/1590 від 19.06.2015р.;
- копія митної декларації країни відправлення №10101100/280515/0000576 від 28.05.2015 року.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідачем надано позивачу повідомлення щодо необхідності надання переліку додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару та одночасно повідомлено декларанта, що він за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.
Листом від 22.06.2015р. №062Д/1619 декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений частиною 3 статті 53 Митного кодексу України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно частини 8 статті 55 Митного кодексу України.
Незгода позивача з вищевказаними рішенням та карткою відмови стали підставою для звернення до суду з цим позовом про їх скасування.
З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів слідує, що в результаті митного контролю відповідачем встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
- товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року № 15-0835-12 та додатком №4 від 27.05.2015 року, що заявлений декларантом ПАТ «ДМКД» як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником. Договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ «ДМКД» не наданий; продавцем товару є ТОВ «Русская горно-металлургическая компанія», а відправником відповідно до ЕМД №110010000/2015/021304 є ВАТ «Стойленський ГОК», договору із третіми особами, що пов'язаний із контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом не надано;
- відповідно до названого зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 1977,84 руб.РФ при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 21,12 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Сертифікати якості та рахунки-фактури ідентифікуються між собою лише за вагою товару. Також надано рахунки виробника ВАТ «Стойленский ГОК» від 06.06.2015р. б/н, від 07.06.2015р. б/н, від 09.06.2015р. б/н - 2 шт., від 11.06.2015р. б/н, від 12.06.2015р. б/н, від 13.06.2015р. б/н, від 14.06.2015р. б/н, від 16.06.2015р. б/н, виставлені в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 29.04.2015р. №2, які не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що його видало. Ціна товару, визначена зазначеними рахунками при базі Fe 66,5% на рівні 1290 руб./т, у рахунку-фактурі від 14.06.2015р. вартість товару визначена в розмірі 1303,69 руб.РФ/т. Рахунки виробника містять посилання на сертифікати якості для можливості ідентифікації партії товару за вмістом Fe. За наданими сертифікатами якості вміст Fe не відповідає базовому, проте незважаючи на підвищений або знижений вміст Fe за рахунками виробника вартість товару оцінено однаково. З урахуванням того, що ціна товару розраховується в залежності від вмісту Fe, зазначена невідповідність є суттєвою для обчислення ціни товару. При цьому, ні контракт № 15-04-29, ні додаток від 29.04.2015 №2 до митного оформлення не надано. За відсутності договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлене проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості;
- зазначені вище надані рахунки контрактоутримувача та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. Відповідно до Положення «Про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн», яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням №5/32 від 13.09.2001 року (набрало чинності з 01.01.2002 року та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю;
- за відомостями графи 46 наданої декларантом ПАТ «ДМКД» копії декларації країни експорту від 28.05.2015 року № 10101100/280515/0000576 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 1771,34 руб.РФ/т, що не відповідає ні рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача. Зазначене унеможливлює використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість;
- за умовами контракту від 29.04.2015 року №15-0835-12, додатку №4 від 27.05.2015 року, визначено умови поставки СРТ Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України. Відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до заяви ПАТ «ДМКД», що викладена у листі від 19.06.2015 року № 062Д/1597 підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання СРТ Дніпродзержинськ відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.
Так, відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Як свідчать матеріали справи, 29.04.2015р. між ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» (покупець) та ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія» (далі - продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-0835-12 (далі - контракт), згідно якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та оплатити продукцію.
Додатком №4 від 27.05.2015 року сторони контракту визначили умови поставки залізорудного концентрату на загальну суму постачання 158227200 руб. РФ, пакування, маркування, умови та період поставки (СРТ - станція Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці), вантажовідправник: ТОВ «Стойленський ГОК».
Зі змісту контракту слідує, що товар постачається на умовах, передбачених у відповідних Додатках (Специфікаціях) до Контракту, що є невід'ємними частинами. Отже, умови поставки визначені наступні: СРТ - станція Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці. Зазначені умови передбачають нанесення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України. Позивач помилково вважає, що документами, які підтверджують транспортну складову митної вартості, є вищенаведені залізничні накладні, в яких вказана вартість транспортування, яка сплачена продавцем. Однак, це твердження спростовується відомостями, зазначеними в графах 4,20 цих залізничних накладних, в яких вказано, що платниками по Російській залізниці є АТ «ПГК», по Укрзалізниці ТОВ «Перша вантажна компанія в Україні».
Товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року №15-0835-12 та додатком до цього контракту №4 від 27.05.2015 року, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.
Відповідно до «Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011, зовнішньоекономічний договір, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.
Декларантом позивача контракт задекларовано під кодом 4100.
Продавцем товару є ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія», а відправником товару згідно з МД №110010000/2015/021304 є ВАТ «Стойленський ГОК».
Разом з тим, договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом надано не було.
При цьому відповідно до названого зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізнорудного концентрату визначається на рівні 1977,84 руб.РФ при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 21,12 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції.
Як зазначалося вище, позивачем до документів митного оформлення надані наступні рахунки-фактури (інвойси):
Вказані рахунки-фактури виставлені ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015р. №15-0835-12 на умовах поставки СРТ-Дніпродзержинськ.
При цьому сертифікати якості та рахунки-фактури ідентифікуються між собою лише за вагою товару.
Крім того, позивачем до документів митного оформлення було надано рахунки-фактури від виробника товару ВАТ «Стойленський ГОК», а саме: від 06.06.2015р., від 07.06.2015р., від 09.06.2015р., від 11.06.2015р., від 12.06.2015р., від 13.06.2015р., від 14.06.2015р. та 16.06.2015р., виставлені в рамках контракту №15-04-29 (без зазначення дати), додатку від 29.04.2015р. №2, відповідно до яких вартість товару визначена в єдиному розмірі 1290 руб.РФ/т та рахунок-фактура від 14.06.2015р., відповідно до якого вартість товару визначена в розмірі 1303,69руб.РФ/т.
Базова ціна за зазначеними рахунками визначена на рівні 1290руб.РФ/т при базі Fe-66,5%, в той час, як в рахунках продавця база Fe визначена 66%.
При цьому рахунки виробника містять посилання на сертифікати якості для можливості ідентифікації партії товару за вмістом Fe, який за сертифікатами якості не відповідає базовому, проте, не зважаючи на підвищений або знижений вміст Fe за рахунками виробника вартість товару оцінено однаково.
Також слід зазначити, що вищевказані рахунки виробника товару не містять умов поставки, не завірені печаткою підприємства, що їх видавало, та не містять підпису особи, що їх склала.
З урахуванням того, що ціна товару розраховується в залежності від вмісту Fe, зазначена невідповідність є суттєвою для обчислення ціни товару.
Разом з тим, як зазначалося вище, ні контракт №15-04-29, ні додаток до нього від 29.04.2015р. №2 до митного оформлення надано не було.
Таким чином, відповідні документи контрактоутримувача та виробника товару містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається.
Крім означеного, як рахунки контрактоутримувача, так і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.
Водночас, Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням N 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), встановлено обов'язкове проставляння на транспортних та комерційних документах печаток та штампів митних органів держав СНД при вивезенні товарів а також митних органів держав СНД у місцях перетину митних кордонів при переміщенні товарів автомобільним, залізничним, авіаційним, водним видами транспорту та при змішаному переміщенні.
Відтак, на порушення п.2 вищевказаного Положення надані декларантом до митного оформлення рахунки-фактури контрактоутримувача та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць, що, в свою чергу, дає підстави для сумніву у достовірності наданих документів та зазначених у них відомостей.
Відповідно до п.6 вказаного Положення у випадках ввезення товарів з однієї держави СНД на митну територію іншої, відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.
Крім того, суд звертає увагу на те, що за відомостями наданої позивачем копії декларації країни експорту від 28.05.2015р. №10101100/280515/0000576 вартість оцінюваного товару на умовах СРТ-Дніпродзержинськ складає 1948,62 руб.РФ/т, що не відповідає ні рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача.
Зазначене унеможливлює використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість.
Як зазначалося вище, за умовами контракту від 29.04.2015р. №15-0835-12, додатку від 27.05.2015р.№4 умовами поставки товару визначено СРТ-Дніпродзержинськ.
Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.
Відповідно п.10 ст.58 Митного кодексу України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Позивачем до документів митного оформлення надано лист від 19.06.2015р. №062Д/1597, в якому зазначено, що підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому, з урахуванням умов поставки СРТ-Дніпродзержинськ, відповідно до п.10 ст.58 Митного кодексу України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.
Оскільки декларантом надано документи, що містять розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару та, відповідно, вартості зазначеного товару, відповідно до таких умов, необхідне надання відомостей щодо транспортної складової з метою проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості.
В позовній заяві ПАТ «ДМКД» не погоджується з цим зауваженням митниці і зазначає, що оскільки товар постачається на умовах СРТ м. Дніпродзержинськ, згідно з якими витрати на транспортування товару несе продавець, то подання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не передбачено Митним кодексом України.
Однак, таке твердження позивача суперечить змісту пункту 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України, оскільки за змістом цих приписів документи, що містять відомості про вартість перевезення, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки.
Крім того, позивач помилково вважає, що документами, які підтверджують транспортну складову митної вартості товару, є залізничні накладні.
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
В даному випадку в порушення вимог п.6 ч.2 ст.53 Митного кодексу України документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем надано не було.
Як зазначалось вище, позивач завив про неможливість підтвердження транспортних витрат територією України та просив вважати фактурну вартість як митну.
При цьому в графах 4, 20 залізничних накладних вказано, що платниками по Російській залізниці є АТ «ПГК», а по Укрзалізниці - ТОВ «Перша вантажна компанія в Україні».
З урахуванням зазначеної заяви позивача витрати, понесені на транспортування товару територією України, входять до митної вартості товару, а отже повинні обчислюватись.
Відсутність зазначених відомостей унеможливила здійснити обчислення транспортної складової заявленої митної вартості товару.
За таких обставин, у відповідача, на думку суду, обґрунтовано виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару з застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту.
Тому митний орган правомірно з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2, п.3 ст.53 Митного кодексу України, зобов'язав декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також декларанта повідомлено про можливість (відповідно до п.6 ст.53 Митного кодексу України) подати будь-які інші наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.
Проте, листом від 22.06.2015р. №062Д/1619, надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений п.3 ст.53 Митного кодексу України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно п.8 ст.55 цього Кодексу.
Відповідно до п.6.2 та п.6.3 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо: заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Як зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст.59 Митного кодексу України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (ст.60 Митного кодексу України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст.62, ст.63 Митного кодексу України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
За таких обставин, зважаючи на те, що митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митна вартість оцінюваних товарів була визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ).
Саме тому під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст.64 Митного кодексу України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
При здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) була відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар «концентрат залізорудний агломераційний» за посередницькими угодами.
Проте, містилась інформація щодо митного оформлення ідентичного товару «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fе - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ-Дніпродзержинськ МД від 13.03.2015р. №110010000/2015/020288 - 2,8569 руб.РФ/кг, МД від 13.03.2015р. №110010000/2015/020301 - 2,8534 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fе 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому, вартість перевезення складає 580 руб.РФ/т. Таким чином, вартість на умовах СРТ-Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом складає 2,843руб.РФ/кг, в той час як позивачем за контрактом із посередником заявлено 1,988 РФ/кг.
Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Fе у складі порівняних товарів, відповідно до п.5 ст.59, 60 Митного кодексу України використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригувань зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.
Коригування митної вартості проведено за рішенням від 22.06.2015р. №110010000/2015/600398/1 (резервний метод).
Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до ст.264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Відповідно до положень ч.7 ст.55 Митного кодексу України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.6 ст.307 цього Кодексу.
Декларант позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 25.06.2015р. №110010000/2015/021340.
Крім того, під час дії гарантійних зобов'язань, позивачем до Дніпропетровської митниці ДФС надано лист від 11.09.2015р. №062Д/2672 з проханням розгляду питання стосовно відкликання рішення про коригування митної вартості № 110010000/2015/600398/1 від 22.06.2015р., проте, документів за сформованим переліком до митниці надано не було.
За результатами розгляду вказаного листа, позивача повідомлено про наступне: п.6.1. зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015р. № 15-0835-12 визначено, що оплата товару відбувається за цінами та у терміни, визначеними специфікаціями до контракту. Оцінюваний товар імпортовано за додатком від 27.05.2015р. №4, згідно з яким товар постачається на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення. Враховуючи зазначене, станом на дату подачі листа від 11.09.2015р. №062Д/2672 оплата за товар повинна бути здійснена. Документами, які підтверджують митну вартість товар є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (ст.53 Митного кодексу України). Зазначені банківські платіжні документи позивачем до митниці не надані, що унеможливило підтвердження заявленої ним митної вартості товару.
При цьому позивачем до позовної заяви додано банківські документи SWIFT від 09.07.2015, від 17.07.2015, від 04.08.2015, відповідно до яких за контрактом від 29.04.2015 №15-0835-12 здійснено оплату в розмірі 39 500 000 RUB, 30 000 000 RUB, 51 790 290 RUB відповідно.
Разом з тим, по-перше, зазначені документи не надавались до митниці ні під час здійснення митного оформлення, ні під час дії гарантійних зобов'язань; по-друге, відповідно до п.3.2 контракту від 29.04.2015р. №15-0835-12, орієнтовна сума контракту складає 3 млрд. руб.РФ., при цьому у зв'язку із відсутністю у банківських платіжних документів посилань на специфікацію до контракту або на інвойс, зазначені банківські платіжні документи неможливо ідентифікувати із спірною партією товару.
Згідно інформації Дайджесту цін товарів на світових ринках видавництва ДП «Укрзовнішекспертиза» (№36 за 2015 рік), рівень цін залізорудного концентрату (Росія експорт в Європу, DAP - кордон України) у період з 16.06.2015 по 30.06.2015 складав 50-60$/т, без ПДВ, що значно вище, ніж заявлено позивачем на умовах СРТ м. Дніпродзержинськ за непрямим контрактом.
Так, станом на 22.06.2015р. за інформацією Центробанка РФ курс руб.РФ - $ становив 53,71. Таким чином, 50-60 $/т дорівнює 2685 - 3222 руб.РФ/т (позивачем заявлено 1 988 RU, митницею визначено 3 072 RU).
Згідно із статтею VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або з порівнюваними кількостями, або з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до вищевказаного пункту цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.
Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
В свою чергу статтею 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому у суду немає підстав для того, щоб підміняти митний орган, визначаючи інший метод обчислення митної вартості. Таку правову позицію сформулював Верховний Суд України в постанові від 17.12.2013 року у справі №21-439а13.
Отже позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова