Справа № 2-а-992/10/1402
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-992/10/1402

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Янчук С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковлева Ю.В.

судді Запорожана Д.В.

судді Жука С.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області на постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області про зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії особі, що має статус дитини війни,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 10.12.2010 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»безпідставно та зобовязання його вчинити певні дії за період з 01 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 10 грудня 2010 року включно суму 3419 гривень 66 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що належить до соціальної групи «дітей війни»та відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на отримання щомісячного підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак відповідач, у порушення закону перерахунок пенсії не здійснив, тому звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Справа була розглянута за відсутності сторін в порядку скороченого провадження.

Ухвалою суду від 13.12.2010 року позовні вимоги в частині визнання бездіяльності відповідача та зобов'язання нарахувати і виплатити щомісячну допомогу за період з 01.06.2008 року по 09.06.2010 року було залишено без розгляду.

Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області провести нарахування та сплатити суму підвищення по пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 10 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року, з зарахуванням раніше виплачених сум підвищення до пенсії за вказаний період.

В задоволенні інших частин позовних вимог було відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати понесені по справі у розмірі 3 (три) гривні 40 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач відноситься до категорії осіб із статусом дитина війни і на нього розповсюджуються пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік»Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Відповідно ст. 52 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»від 27.04.2010 року № 2154 VІ розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум»від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»від 5 жовтня 2000 року № 2017-111, згідно ст. 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, оскільки частину позовних вимог, щодо стягнення щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 01.06.2008 року по 09.06.2010 року було залишено без розгляду, суд обґрунтовано визнав неправомірними дії відповідача у відмові щодо нарахування і виплати несплаченої позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни (30% до пенсії) з 10 червня 2010 року та зобовязав відповідача нарахувати та сплатити позивачу державну допомогу як дитині війни, з 10 червня 2010 року по 10 грудня 2010 року.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає не суттєвими та такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України, колегія суддів

ухвалила

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області залишити без задоволення.

Постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баштанському районі Миколаївської області про зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії особі, що має статус дитини війни залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_2

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4