Справа № 804/2779/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 травня 2017 р. справа № 804/2779/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису № 100/4.3-6-87 від 21 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

03 травня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:

- визнати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №100/4.3-6-87 від 21 квітня 2017 року щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" в подальшій роботі частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 р. із змінами та доповненнями, а також необхідності обов'язкового інформування у письмовому вигляді відділ з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні щодо виконання вимог вищенаведеного припису - неправомірним;

- скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №100/4.3-6-87 від 21 квітня 2017 року щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" в подальшій роботі частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 р. із змінами та доповненнями, а також необхідності обов'язкового інформування у письмовому вигляді відділ з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні щодо виконання вимог вищенаведеного припису.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року складає 1600 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом позовних вимог позивач просить суд визнати протиправним припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №100/4.3-6-87 від 21 квітня 2017 року, а також, просить суд скасувати припис.

Отже, судом встановлено, що предметом позову є вимоги, що містять немайновий характер, а також, судом встановлено, що позивачем заявлено дві позовні вимоги.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" чітко встановлено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивач, звертаючись до суду з двома немайновими вимогами повинен був сплатити до суду судовий збір в сумі - 3200,00 грн. (1600,00 грн. х 2 позовні вимоги).

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивачем при зверненні до суду надано платіжне доручення № 5964 від 26 квітня 2017 р., яким сплачено судовий збір до суду у розмірі 1600,00 грн., проте, в порушення частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оригіналу доказу сплати судового збору в розмірі 3200,00 грн. за подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви, яка містить дві вимоги немайнового характеру, позивачем до матеріалів адміністративного позову не надано.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Отже, сплата судового збору за подання позовних заяв є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.

Таким чином, позивачу слід доплатити та надати до суду доказ сплати судового збору із заявлених ним двох немайнових вимог, у розмірі 1600,00 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код за , розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 105 - 108, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису № 100/4.3-6-87 від 21 квітня 2017 року - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п'яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду документа про доплату судового збору в розмірі 1600,00 грн., із заявлених позивачем двох немайнових вимог, сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код за , розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 3, частини 6 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник