Справа № 818/404/17
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 р. Справа № 818/404/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Сумської області, треті особи - голова Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_4, Державна судова адміністрація України про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1Б.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Апеляційного суду Сумської області (далі по тексту - відповідач), треті особи - голова Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_4 (далі по тексту - третя особа-1), Державна судова адміністрація України (далі по тексту - третя особа-2, ДСА України), в якому просить:

- визнати відмову голови Апеляційного суду Сумської області у зарахуванні судді Апеляційного суду Сумської області Олійнику Валерію Борисовичу, у стаж роботи суддею та у строк вислуги років, час здійснення правосуддя в складі суддів Ковпаківського районного суду м. Суми в якості народного засідателя в період з 1988 року по 1992 рік, незаконною;

- зобовязати Апеляційний суд Сумської області, в особі голови Апеляційного суду Сумської області - ОСОБА_4, зарахувати судді Апеляційного суду Сумської області Олійнику Валерію Борисовичу, у стаж роботи суддею та у строк вислуги років, 4 місяці часу здійснення ОСОБА_1 правосуддя в складі суддів Ковпаківського районного суду м. Суми, в період з 1988 року по 1992 рік, в якості народного засідателя;

- зобовязати Апеляційний суд Сумської області, в особі голови Апеляційного суду Сумської області - ОСОБА_4 здійснити перерахунок судової винагороди судді Апеляційного суду Сумської області Олійнику Валерію Борисовичу за період з 17 липня 2001 року по цей час з урахуванням надбавки за вислугу років з обчисленням вислуги років з урахуванням 4 місяців часу здійснення ОСОБА_1 правосуддя в складі суддів Ковпаківського районного суду м. Суми, в період з 1988 року по 1992 рік, в якості народного засідателя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в Апеляційному суді Сумської області ОСОБА_1, як судді, не враховується час здійснення правосуддя в якості народного засідателя для обчислення стажу роботи суддею та нарахування в суддівську винагороду надбавки за вислугу років. Позивач вважає, що голова Апеляційного суду Сумської області, відмовивши у зарахуванні до його стажу роботи суддею часу здійснення ним правосуддя в Ковпаківському районному суді м. Суми в якості народного засідателя, порушив його право на обчислення стажу роботи суддею з урахуванням часу здійснення ним правосуддя в якості народного засідателя та на отримання ним надбавки за вислугу років з урахуванням вказаного часу. При цьому, виходячи з положень ст. ст. 10, 11, 22, 23 Закону УРСР «Про судоустрій УРСР» № 2022 - X, від 5 червня 1981 р., та положень ст. ст. 5, 6, 8, 12, 13, 17, 23 Закону СРСР «Про статус суддів в СРСР» № 328 - І, від 4 серпня 1989 р., ОСОБА_1 як народний засідатель, здійснюючи правосуддя в складі Ковпаківського районного суду м. Суми, мав статус судді та виконував функції судді, оскільки приймав участь у підготовці цивільних чи кримінальних справ до розгляду, в складі суду здійснював судовий розгляд справ та приймав судові рішення, підписував текст прийнятого рішення, в складі суду оголошував прийняте рішення від імені Української Радянської Соціалістичної Республіки та України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством (Закон УРСР «Про судоустрій УРСР» № 2022-Х від 05.06.1981, Закон СРСР «Про статус суддів в СРСР» № 328-1 від 04.08.1989), Законом України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992, який діяв на час обрання ОСОБА_1 суддею Ковпаківського районного суду м. Суми, так і діючим Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІ від 02.06.2016, зарахування до суддівського стажу часу здійснення повноважень народного засідателя не передбачено.

Представник Державної судової адміністрації України в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що у ч. 6 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ не вказано, що народні засідателі, які були обраними для участі у вирішенні справ разом з професійними суддями у судах колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, мають право зарахування терміну роботи народним засідателем до стажу роботи суддею. Відповідно до норм Закону СРСР «Про статус суддів в СРСР» № 328-1 від 04.08.1989, зокрема ч. 7 ст. 10 народні засідателі закликаються до виконання своїх обов'язків в судах в порядку черговості не більше ніж на два тижні на рік, крім випадків, коли продовження цього строку викликається необхідністю закінчити розгляд судової справи, розпочатої з їх участю. Проте, згідно вказаних норм, народні засідателі лише при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Заслухавши позивача, представника відповідача та представника третьої осби, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 1988 року по 1992 рік ОСОБА_1 приймав участь у розгляді Ковпаківським районним судом м. Суми цивільних та кримінальних справ у якості народного засідателя (а.с. 12).

Рішенням Другої позачергової сесії двадцять другого скликання Сумської обласної Ради народних депутатів від 13.10.1994 року, ОСОБА_1 було обрано суддею Ковпаківського районного суду.

На виконання зазначеного рішення, наказом начальника Управління юстиції в Сумській області від 13.10.1994 року № 43-л позивача було зараховано до штату Ковпаківського районного суду м. Суми з 14 жовтня 1994 року та встановлено посадовий оклад згідно штатного розпису (а.с. 15).

Постановою Верховної ради України «Про обрання суддів» від 21.10.1999 року № 1174-XIV, відповідно до пункту 27 статті 85, частини першої статті 128 Конституції України та статті 9 Закону України «Про статус суддів», ОСОБА_1 обрано суддею безстроково (а.с. 16-18).

Указом Президента України від 15.06.2001 року № 440/2001 «Про призначення голів, заступників голів судів, звільнення голови суду та переведення суддів» позивач був переведений на посаду судді Сумського обласного суду (а.с. 19-21). Наказом голови апеляційного суду від 20.07.2001 року ОСОБА_1 було зараховано на посаду судді апеляційного суду Сумської області, де позивач працює і по цей час (а.с. 23).

Наказом голови суду від 06.11.2002 року № 25 "Про встановлення вислуги років судді апеляційного суду Олійнику В.Б." було зараховано до судового стажу, який дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткову відпустку, час строкової військової служби в Збройних Силах з 16.11.1983 р. по 04.11.1985 р. (а.с. 24).

16 січня 2017 року позивач звернувся з заявою до голови Апеляційного суду Сумської області, в якій просив зарахувати до стажу роботи суддею час здійснення ним правосуддя в Ковпаківському районному суді м. Суми в якості народного засідателя.

Листом від 22 лютого 2017 року № 40, ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність підстав для такого зарахування з мотивів того, що ні Законом України «Про статус суддів», від 15 грудня 1992 року, який діяв на час обрання позивача суддею Ковпаківського районного суду м. Суми, ні Законом України «Про судоустрій і статус суддів», від 2 червня 2016 року, стаж роботи народним засідателем не зараховується до стажу роботи суддею.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

30.09.2016 року набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII.

Відповідно до пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 суддею Ковпаківського районного суду м. Суми було обрано в 1994 році, під час дії Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року.

Частиною 6 статті 44 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року передбачалось, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Частиною 1 ст. 131 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (який втратив чинність частково) визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Дана норма закону кореспондується зі ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII (чинного на момент звернення позивача з заявою щодо зарахування часу виконання обов'язків народного засідателя до стажу роботи на посаді судді).

Таким чином, суд зазначає, що ні на час обрання ОСОБА_1 суддею, ні діючим законодавством не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді часу здійснення повноважень народного засідателя.

Суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1, викладенні в позовній заяві, про те, що на нього, як на народного засідателя розповсюджувалися вимоги Закону УРСР "Про судоустрій УРСР" та Закону СРСР "Про статус суддів в СРСР".

Проте, згідно вказаних норм, народні засідателі лише при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді. Зазначеними вище нормативно-правовими актами не визначено, що народні засідателі перебувають на посадах судді у судах колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, та мають право зарахування терміну роботи народним засідателем до стажу роботи суддею.

Відповідно до норм Закону СРСР «Про статус суддів в СРСР» № 328-1 від 04.08.1989 року, зокрема ч. 7 ст. 10 народні засідателі закликаються до виконання своїх обов'язків в судах в порядку черговості не більше ніж на два тижні на рік, крім випадків, коли продовження цього строку викликається необхідністю закінчити розгляд судової справи, розпочатої з їх участю.

Крім того, за особою, яка виконує обов'язки народного засідателя, на час виконання нею таких обов'язків зберігається основне місце роботи, в трудовій книжці не відображається здійснення народним засідателем правосуддя.

До того ж відповідно до статті 8 Закону СРСР «Про статус суддів в СРСР» № 328-1 від 04.08.1989 року, народним суддею може бути обраний громадянин СРСР, який досяг на день виборів 25 років, має вищу юридичну освіту, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років і здав кваліфікаційний іспит. Натомість, народним засідателем може бути обраний громадянин СРСР, який досяг на день виборів 25 років, а народним засідателем військового трибуналу - громадянин СРСР, перебуває на дійсній військовій службі.

Відповідно до п. 5 ст. 12 Закону СРСР «Про статус суддів в СРСР» № 328-1 від 04.08.1989 лише народний засідатель, який має вищу юридичну освіту, може заміщати народного суддю районного (міського) народного суду у випадках його тривалої відсутності.

Окрім того, згідно зі статтею 27 Закону УРСР «Про судоустрій УРСР» № 2022- X від 05.06.1981 року, у разі тимчасової відсутності (хвороба, відпустка тощо) народного судді за поданням начальника відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Ради народних депутатів виконання обов'язків народного судді могло бути покладене рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів на одного з народних засідателів цього суду, який відповідно до статті 11 цього Закону при здійсненні правосуддя користувався всіма правами судді.

При цьому, суд зазначає, що ОСОБА_1 виконуючи обов'язки народного засідателя не заміщав народного суддю районного (міського) народного суду. Крім того, судом встановлено, що на час виконання обов'язків народного засідателя у позивача була відсутня юридична освіта.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно та обґрунтовано не зараховано ОСОБА_1 в стаж роботи суддею часу виконання обов'язків народного засідателя в Ковпаківському районному суді м. Суми в період з 1988 року по 1992 рік, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Апеляційного суду Сумської області, треті особи - голова Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_4, Державна судова адміністрація України про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 10.05.2017 року.

Суддя В.О. Павлічек