Справа № 2-а-655/10/1510
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2011 р.Справа № 2-а-655/10/1510

Категорія: 6.1Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2010 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_3 про скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 634 від 03.06.2004 року,

В С Т А Н О В И В:

02.08.2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_3 про скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 634 від 03.06.2004 року та встановлення цілодобового режиму роботи кафе «Оазис», розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 69 а.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано п. 1 рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 634 від 03.06.2004 року «Про впорядкування роботи підприємств громадського харчування, розташованих у житловому фонді міста та на бульварі пр. Суворова»в частині обмеження з 15.06.2004 року режиму роботи до 23-00 кавярні, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, 69-а, співвласником якої є ОСОБА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13.12.2010 року виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради подав апеляційну скаргу на вказану постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради не було допущено порушень чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2010 року та постановлення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Сторони по справі в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, про час та місце судового засідання були сповіщені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 03.06.2004 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради прийнято рішення № 634 «Про впорядкування роботи підприємств громадського харчування, розташованих у житловому фонді міста та на бульварі пр. Суворова», яким з 15.06.2004 року було обмежено режим роботи підприємств громадського харчування: кафетеріям, розташованих в магазинах, які здійснюють торгівлю продуктовими товарами з 7-00 до 22-00; іншим обєктам громадського харчування, розташованим в житловому фонді та на бульварі пр. Суворова з 7-00 до 23-00.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції ОСОБА_2 посилалась на те, що зазначене рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради обмежує її конституційні права як підприємця, порушує правові основи господарської діяльності та створює несприятливі умови для позивача як підприємця. Позивачка зазначала, що здійснюючи господарську діяльність нею не порушуються встановлені норми допустимого шуму, а після 22 години дотримується режим «тиша», у звязку з чим кафе «Оазис», що належить ОСОБА_2 може працювати цілодобово.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно визнання протиправним та скасування п. 1 рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 634 від 03.06.2004 року, зважаючи на наступне:

Згідно п.п. 4 п. б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування»до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для прийняття рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 634 від 03.06.2004 року стало неодноразове звернення мешканців будинків в м. Ізмаїл до Ізмаїльської міської ради зі скаргами на діяльність закладів, розташованих у житловому фонді міста та на бульварі пр. Суворова.

Представник виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, заперечуючи проти поданого ОСОБА_2 позову, посилався на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не встановлювався режим роботи, а було лише обмежено режим роботи підприємств громадського харчування.

В свою чергу як встановлено колегією суддів суду апеляційної інстанції режим роботи кафе «Оазис», який належить ОСОБА_2 з 9-00 до 23-00 був встановлений за заявою позивачки розпорядженням управління економіки Ізмаїльської міської ради від 04.04.2008 року № 621, та згодом, на підставі заяви позивачки у звязку із зміною нею прізвища на ОСОБА_2, управлінням економіки Ізмаїльської міської ради винесено розпорядження від 22.05.2009 року № 1040, яким також режим роботи кафе, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, пр. Суворова, 69-а, встановлено з 9-00 до 23-00.

Що стосується посилання суду першої інстанції на відсутність доказів оприлюднення у місцевих друкованих засобах масової інформації рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 634 від 03.06.2004 року як на підставу для скасування зазначеного рішення, слід зазначити, що з наданої відповідачем копії газети «Курьер недели»№ 24 від 12.06.2004 року вбачається, що оскаржуване рішення було в установленому порядку та строки опубліковано у

засобах масової інформації. Крім того відповідачем зазначено, що оскаржуване рішення було також опубліковано в газеті «Моя земля»№ 19 від 11.06.2004 року.

Зважаючи на зазначене колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 03.06.2004 року № 634 «Про впорядкування роботи підприємств громадського харчування, розташованих у житловому фонді міста та на бульварі пр. Суворова».

В свою чергу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 131) позивачка ОСОБА_2 померла.

Зважаючи на те, що правовідносини, які виникли між позивачкою та виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради не допускають правонаступництва, колегія суддів вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження по справі закривається з підстав, встановлених ст. 157 КАС України.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі ст. 203 КАС України підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради задовольнити частково.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2010 року скасувати.

Провадження по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_3 про скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 634 від 03.06.2004 року закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Постанова апеляційного суду набуває законної сили відповідно до ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1