Справа № 807/56/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2017 рокум. Ужгород№ 807/56/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Луцович М.М.,

судді: Рейті С.І., Шешеня О.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_2,

представник відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Берегово-Тиса» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивача - Публічне акціонерне товариство «Берегово-Тиса» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі відповідач), якою просить суд: « 1. Відкрити провадження в адміністративній справі; 2. Визнати протиправним та скасувати Рішення № 000494 від 15 грудня 2015 року Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій в сумі 17000,00 грн. повністю; 3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Берегово-Тиса» (90202, Закарпатська область, м Берегово, вул.. Шевченка, буд.120, р/р 0099 в ПАТ «Комінвестбанк» МФО 312248, ) судовий збір в сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.)» (а.с.2-6).

Позовні вимоги мотивовані наступним 15 липня 2015 року позивач одержав від Державної фіскальної служби України Ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту) серії АЕ № 297187. В серпні 2015 року, ОСОБА_3 управлінням ДФС у Закарпатській області проведено перевірку щодо позивача та за результатами якої складено висновок про неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Згідно висновку, позивач не подав звіт за травень 2015 року про обсяги придбання та реалізацію алкогольних напоїв. На підставі вищезазначеного висновку, відповідачем прийнято рішення від 15 грудня 2015 року за № 000494 про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн. З даним рішенням відповідача позивач не погоджується і вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, ліцензії на право оптової торгівлі у позивача у травні місяці 2015 року не було, відтак в останнього не виникало обовязку подавати звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв. Отже, висновок відповідача про те, що позивачем порушено вимоги частини 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» вважає хибним, а прийняте на його основі оскаржуване Рішення від 15 грудня 2015 року за № 000494 протиправним. Враховуючи зазначене вище, позивач просив задоволити його позовні вимоги та скасувати рішення відповідача, а також стягнути з останнього понесені позивачем судові витрати по даній адміністративній справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та письмових додаткових поясненнях і просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, не забезпечив явки свого уповноваженого представника, хоча судом вжито заходів для належного повідомлення останнього про дату, час та місце судового засідання. В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача проти позову, зі змісту яких вбачається, що останній вважає позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки оскаржуване рішення відповідача про застосування штрафних санкцій від 15 грудня 2015 року за № 000494 прийнято ОСОБА_4 фіскальною службою України у відповідності до вимог абзацу 18 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому є правомірним та таким що не підлягає скасуванню, як результат у задоволені позовних вимог просить відмовити.

Розглянувши матеріали даної адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_4 фіскальною службою України 15 липня 2015 року видано Ліцензію серії АЕ № 297187, відповідно до якої Публічному акціонерному товариству «Берегово-Тиса» було надано право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту), термін дії якої з 15 липня 2015 року по 15 липня 2020 року (а.с.10, 11).

14 вересня 2015 року, ОСОБА_3 управлінням ДФС у Закарпатській області встановлено, що субєктом господарювання Публічним акціонерним товариством «Берегово-Тиса» було порушено вимоги частини 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: не подано Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за травень 2015 року по формі № 1-ОА. Виявлені порушення були оформленні висновком про неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (а тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за № 3564/8/07-16-21-02-08 від 14 вересня 2015 року (а.с.40, 41).

15 грудня 2015 року, ОСОБА_4 фіскальною службою України було прийнято рішення за № 000494 на підставі висновку від 14 вересня 2015 року № 3564/8/07-16-21-02-08 та у відповідності до вимог абзацу вісімнадцятого частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до Публічного акціонерного товариства «Берегово-Тиса» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. (а.с.7).

16 грудня 2015 року на адресу позивача ОСОБА_4 фіскальна служба України скерувала листа за № 26862/6/99-99-21-02-15 та відповідне рішення про застосування фінансових санкцій (а.с.8).

Згідно відтиску штемпелю Укрпошти Київ-53, вищезазначені документи були направлені позивачеві 17 грудня 2015 року (а.с.9).

29 грудня 2015 року позивач скерував на адресу відповідача листа за вих. № юр-379/15, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Берегово-Тиса» просило останнього надіслати на його адресу висновок від 14 вересня 2015 року за № 3564/8/07-16-21-02-08, який став підставою для застосування до позивача фінансових санкцій з метою подальшого оскарження рішення Державної фіскальної служби України від 15 грудня 2015 року (а.с.12).

Цього ж дня, було скеровано до ОСОБА_3 управління ДФС у Закарпатській області позивачем листа за вих. № юр-380/15, відповідно до якого останній просив надіслати йому висновок від 14 вересня 2015 року за № 3564/8/07-16-21-02-08 (а.с.14).

ОСОБА_3 управлінням ДФС у Закарпатській області було скеровано ПАТ «Берегово-Тиса» лист за № 97/10/07-16-21-02-13 від 20 січня 2016 року «Про надання відповіді». Відповідно до змісту останнього, позивача проінформовано, що в результаті проведеного в серпні 2015 року аналізу поданої інформації субєктами господарювання, які здійснюють діяльність у сфері оптової торгівлі алкогольними напоями звітності за формою 1-ОА за липень 2015 року встановлено, що ПАТ «Берегово-Тиса» не подано звіт передбачений вимогами частини 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Рішенням Державної фіскальної служба України від 15 грудня 2015 року за № 000494 застосовано до позивача фінансові санкції у розмірі 17000,00 грн. за неподання звіту за травень 2015 року. У звязку із виявленням описок допущених у вищенаведеному рішенні, з метою розгляду питання щодо скасування такого рішення, ОСОБА_3 управлінням ДФС у Закарпатській області до Державної фіскальної служби України направлено подання із зазначенням виявлених в цьому рішенні недоліків. За результатами розгляду ОСОБА_4 фіскальною службою України такого подання, в листі зазначено, що позивача буде інформовано додатково (а.с.38, 39).

У відповідності до вимог частини 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що субєкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Форма звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв, порядок та строки його подання встановлені Наказом Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2006 року за № 228 «Про затвердження Форм звітів щодо придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів та інструкцій щодо їх заповнення». Відповідно до пункту 1.1 вищезазначеного нормативно-правового документа передбачено, що звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв подають субєкти господарювання, які одержали ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, Ліценцію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту) позивач одержав 15 липня 2015 року строком дії з 15 липня 2015 року до 15 липня 2020 року (а.с.10).

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено відповідальність за порушення норм цього Закону.

Так, згідно вимог частини 1 статті 17 вищезазначеного нормативно-правового акту, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

У відповідності до абзацу 18 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривен.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року за № 790 затверджено «Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"» (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, зокрема є Акт перевірки додержання субєктом господарювання встановлених законодавством вимог, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Натомість, як вбачається із матеріалів адміністративної справи відповідачем прийнято рішення про застосування до позивача фінансових санкцій (а.с.7) на підставі Висновку від 14 вересня 2015 року за № 3564/8/07-16-21-02-08, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.40, 41).

Судом встановлено, що відповідно до вимог вищенаведеної норми Закону, ОСОБА_4 фіскальною службою України 15 грудня 2015 року прийнято рішення про застосування фінансових санкції до позивача за порушення вимог частини 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: неподання звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за травень 2015 року (а.с.7).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши вищенаведені норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд приходить висновку, що оскаржуване рішення відповідача від 15 грудня 2015 року № 000494 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивач в розумінні частини 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не був зобовязаний подавати звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за травень 2015 року, оскільки право на оптову торгівлю такими виникло у позивача лише з моменту отримання Ліцензії, а саме: з 15 липня 2015 року.

Отже, ОСОБА_3 управління ДФС у Закарпатській області прийшло хибного висновку щодо порушення позивачем ч.3 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки в останнього, не виникало зобовязання подавати звіту за травень 2015 року, а на основі такого Висновку, ОСОБА_4 фіскальною службою України своїм рішенням неправомірно застосовано до позивача фінансові санкції у розмірі 17000,00 грн.

Як вбачається із листа від 20 січня 2016 року № 97/10/07-16-21-02-13 направленого на адресу позивача ОСОБА_3 управлінням ДФС у Закарпатській області, останній зазначає, що ним виявлено допущену описку (помилку) в оскаржуваному рішенні (а саме: звіт не подано за липень 2015 року), з метою виправлення такої було скеровано листа до відповідача та за результатами розгляду подання щодо скасування відповідного рішення Публічне акціонерне товариства «Берегово-Тиса» буде проінформовано додатково (а.с.38, 39).

Однак, відомостей щодо скасування Рішення про застосування фінансових санкцій від 15 грудня 2015 року за № 000494 до суду не надходило.

Натомість, як вбачається із поданих представником позивача доказів, 12 квітня 2016 року ОСОБА_4 фіскальною службою України винесено нове Рішення № 000537 про застосування фінансових санкцій до позивача за неподання звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за липень 2015 року у розмірі 17000,00 грн. (а.с.54).

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно вимог частини 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, відповідач субєкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення, не дивлячись на ту обставину, що в останнім було подано до суду письмові заперечення проти позову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 86 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно вимог частини 3 статті 86 КАС України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено по даній справі судовий збір у розмірі 1378,00 грн., з відміткою про зарахування др. Державного бюджету України у повному розмірі, документальним підтвердження якого є наявне в матеріалах справи платіжне доручення від 05 січня 2016 року за № 1072.

Відтак, оскаржуване рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а адміністративний позов до задоволення у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Берегово-Тиса» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 15 грудня 2015 року за № 000494 про застосування фінансових санкцій в сумі 17 000,00 грн.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, пл. Львівська, 8, код ЄДРПОУ - 39292197) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «Берегово-Тиса» (90202, Закарпатська область, Берегівський район, м. Берегово, вул. Шевченка, буд. 120; ; р/р 0099 в ПАТ «Комінвестбанк» МФО 312248) судовий збір в розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) грн..

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.М. Луцович

Судді С.І. Рейті

ОСОБА_5