Справа № 0870/9048/12
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2017 рокусправа № 0870/9048/12
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

за участю:

представника позивача: Аксаріна Р.М.,

представника відповідача: Захарченко В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2012 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2012 прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 216 542,00 грн., визначення суми податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 60 275,00 грн., та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 7 706,00 грн.

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та винести нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами СДПІ по роботі з великими платниками у м. Запоріжжі була проведена планова виїзна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, за результатом якої був складений акт від 27.04.2012 року №83/26-1/00194731.

За результатом проведеної перевірки, податковий орган дійшов висновку про порушення Позивачем:

- п.200.4а ст.200 Податкового Кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 21.01.2011 №41 та зареєстрованого в Мінюсті України від 16 лютого 2011 року за №197/18935 із змінами і доповненнями, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на загальну суму 216 542 грн., у тому числі по періодах:

- січень 2011 року на суму 48 768 грн. (відшкодовано);

- лютий 2011 року на 11 507 грн. (відшкодовано);

- березень 2011 року на 140 857 грн. (не відшкодовано);

- липень 2011 року на 15 410 грн. (не відшкодовано).

На підставі вказаних висновків, податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2012 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на загальну суму 216 542 грн., визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 60 275 грн., та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 7 706 грн.

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивачем до ДПС у Запорізькій області подано скаргу (вих. № 25-02.22/2060 від 25.05.2012) на податкове повідомлення-рішення від 16.05.2012 року № .

Рішенням ДПС у Запорізькій області № 3445/10/10-420 від 25.07.2012, скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погоджуючись із рішенням № 3445/10/10-420 від 25.07.2012, за результатами розгляду первинної скарги та податковим повідомленням - рішенням позивачем до ДПС України подано повторну скаргу № 25-02.21/3085 від 02.08.2012 року.

Рішенням ДПС України № 882/0/61-12/10-2115 від 27.08.2012 повторну скаргу залишено без задоволення, а рішення, за результатами розгляду первинної скарги та податкове повідомлення - рішення без змін.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішення, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.п. 200.1 - 200.4 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбаванням товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідок якої є поставка товару (робіт, послуг), понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття Відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення були висновки податкового органу щодо завищення Позивачем заявленої суми бюджетного відшкодування на загальну суму 216 542 грн., у т.ч. по періодах: січень 2011 року на суму 48 768 грн., лютий 2011 року на 11 507 грн., березень 2011 року на 140 857 грн., липень 2011 року на 15 410 грн., які ґрунтуються на висновках актів попередніх перевірок № 140/08-08/000194731 від 08.06.2011 року та № 175/08-08/00194731 від 25.07.2012 року.

Між тим, як свідчать встановлені обставини справи, заявлена в січні 2011 року та лютому 2011 року сума бюджетного відшкодування відповідно у сумі 48 768 грн. та 11 507 грн. виникла за рахунок від'ємного значення суми ПДВ за грудень 2010 року у розмірі 60 275 грн. за операціями між позивачем та ТОВ «Авангард-Інвест» з поставки товару. Зазначені суми в подальшому були відшкодовані ТОВ «ЗТМК» у травні та липні 2011 року.

В свою чергу, господарські операції Позивача з ТОВ «Авангард-Інвест» ґрунтувались на підставі укладених договорів № 365 від 22.11.2010, № 287 від 19.08.2010, № 288 від 19.08.2010 на поставку піддонів дерев'яних, коксових дрібниць МК-1 та МК-2, вугілля кам'яного марки А сорту АМ за період 01.12.2010 року по 31.12.2010 року.

На підтвердження виконання вказаних договорів, Позивачем було надано до суду первинні документи та документи, які підтверджують факт реальності проведення господарської операції зокрема, копії податкових накладних, видаткових накладних, прибуткові ордери, рахунки - фактури, платіжні доручення, свідоцтва про якість партії та протоколів сертифікатів.

Дослідивши зміст вказаних документів, суд апеляційної інстанції визначає їх належними та такими, що оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, що Відповідачем не заперечується.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання податкового органу на те, що правочини вчинені між позивачем та ТОВ «Авангард-Інвест» не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже є недійсними, оскільки Відповідачем не було надано до суду належних доказів, які б підтверджували факт нікчемності і безтоварності договорів, укладених між позивачем і ТОВ «Авангард-Інвест», та доказів, що вказують на недодержання позивачем та його контрагентом під час укладення відповідного договору вимог ст.203 ЦК України

Окрім того, під час проведення перевірки позивача податковим органом враховано результати Акту документальної планової виїзної перевірки № 140/08-08/00194731 від 08.06.2011, за результатами якої встановлено порушення пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в наслідок чого встановлено відсутність постачання в межах договорів між позивачем та його контрагентом ТОВ «Авангард - Інвест» від 22.11.2010 №365, від 19.08.2010 №287, від 19.08.2010 №228 піддонів дерев'яних, чавуну та коксового дріб'язку за період з 01.12.2010 по 31.12.2010.

Отже, відповідачем зроблено висновок щодо безпідставного внесення до складу податкового кредиту за грудень 2010 року суму ПДВ по операціях з придбання товару у ТОВ «Авангард-Інвест» у сумі 60 275,06 грн., що привезло до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на загальну суму 60 275 грн.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач не погодився з висновками акту перевірки № 140/08-08/00194731 від 08.06.2011 та оскаржив у судовому порядку прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2011 року

Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2012 року Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі від 27.07.2011 № 000116080.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, у вкааному судовому рішенні, судом було встановлено відсутність з боку ТОВ «ЗТМК» порушення пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ,та відповідно і безпідставного внесення до складу податкового кредиту за грудень 2010 року суму ПДВ у розмірі 60 275,06 грн.

Наявність зазначеної обставини зумовлює обґрунтованість заявлення Позивачем в січні 2011 року та лютому 2011 року суми бюджетного відшкодування відповідно у розмірах 48 768 грн. та 11 507 грн.

Також, як вбачається з матеріалів справи, зменшена сума бюджетного відшкодування за березень 2011 року на суму 140 857 грн. виникла за рахунок від'ємного значення суми ПДВ за лютий 2011 року за господарськими операціями між ТОВ «ЗТМК» з ТОВ «Аріар» у сумі 37 357 грн. та з ТОВ «Саббіа Груп» у сумі 103 500 грн.

Так, в акті попередньої документальної позапланової виїзної перевірки № 175/08-08/00194731 від 25.07.2012 встановлено порушення п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201, 203 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «ЗТМК» завищено податковий кредит та від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за лютий 2011 року на загальну суму 231 111 грн. за рахунок господарських операцій з ТОВ «Аріар» та ТОВ «Саббіа Груп», в ланцюгах постачання яких є контрагенти транзит ери, які не мають трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, а саме в частині відвантаження та перевезення товарів, а також необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині купівлі та продажу.

Між тим, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що у разі невиконання контрагентом платника податків зобов'язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на його відшкодування у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має податкові накладні, які є документальним підтвердженням розміру податкового кредиту. Факт порушення контрагентами-постачальниками продавця своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди - відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе: що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач не погодився з висновками акту перевірки № 175/08-08/00194731 від 25.07.2011 та оскаржив у судовому порядку прийняті за її результатами податкові повідомлення-рішення від 10.08.2011 № , , які були предметом розгляду справи №2а-0870/10917/11.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.12.2015 року, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2016 року Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення, прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 10.08.2011 № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 989 211,00 грн. за квітень 2011 року та нарахування штрафних фінансових санкцій у розмірі 1,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення, прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 10.08.2011 № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 989 211,00 грн., за квітень 2011 року.

Отже, вказаним судовим рішення фактично встановлені ті обставини, що вплинули на від'ємне значення суми ПДВ за лютий 2011 року у розмірі 140 857 грн., за рахунок якого виникла сума бюджетного відшкодування за березень 2011 року, а відтак відповідачем неправомірно зменшено розмір бюджетного відшкодування за березень 2011 року на суму 140 857 грн.

Крім того, ТОВ «ЗТМК» включено до розрахунку бюджетного відшкодування за липень 2011 року загальну суму сплаченого ПДВ 15 410 грн., яке сформовано за рахунок від'ємного значення вересня 2009 року.

Висновок про завищення позивачем заявленої суми бюджетного відшкодування за липень 2011 року на вищезазначену суму ґрунтується на акті попередньої перевірки № 307/08-08/00194731 від 22.09.2010, за результатами якої встановлено, що залишок від'ємного значення за вересень 2009 року складає 0 грн.

Між тим, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанці щодо безпідставності висновків податкового органу щодо не відображеноня наявності залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2011 року у зв'язку з чим, позивач самостійно визнає відсутність, станом на липень 2011 року, залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, оскільки предметом розгляду у даній справі є правомірність висновків податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, які слугували підставою для винесення оскаржуваного рішення, а тому зменшення суми бюджетного відшкодування за липень 2011 року на суму 15 410 грн. також є безпідставним.

Таким чином, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко