Справа № 816/364/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/364/16
Полтавський окружний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

суддів - Сич С.С., Удовіченка С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної фіскальної служби України про роз'яснення та встановлення способу виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідачів 1. Державної фіскальної служби України 2. Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області
про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування витрат на правову допомогу

В С Т А Н О В И В:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування витрат на правову допомогу задоволено частково: визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Державної фіскальної служби України №636 від 21.08.2015; визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України №559-о від 25.02.2016; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області №29-о від 26.02.2016; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області з 27.02.2016; зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби в Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.02.2016 по 15.11.2016 з відповідним відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області витрати на правову допомогу в розмірі 4593,33 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області задоволено частково: постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16 змінено, виклавши абзаци шостий та сьомий постанови у такій редакції: "Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.02.2016 по 15.11.2016 у розмірі 31164,65 грн з відповідним відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів; стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області в розмірі 854,36 грн та за, рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України в розмірі 854,36 грн"; в іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16 залишено без змін.

03.02.2017 до суду надійшла заява Державної фіскальної служби України про роз'яснення судового рішення та встановлення способу виконання судового рішення у справі № 816/364/16, а саме просить:

- роз'яснити рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16;

- встановити спосіб виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16.

22.03.2017 адміністративна справа № 816/364/16 направлена Харківським апеляційним адміністративним судом до Полтавського окружного адміністративного суду, надійшла до суду 03.05.2017, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2017 заяву Державної фіскальної служби України про роз'яснення судового рішення та встановлення способу виконання судового рішення у справі № 816/364/16 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що наразі у штатному розписі Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області відсутня посада першого заступника Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, що на думку заявника, унеможливлює виконання рішення суду. Враховуючи зазначене, Державна фіскальна служба України зазначає, що наявні обставини ускладнюють (унеможливлюють) виконання рішення суду в справі № 186/364/16 /а.с. 53/.

11.05.2017 від представника позивача надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибути у судове засідання.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на приписи частини третьої статті 170 та частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У судове засідання з'явився представник відповідачів, який підтримав заяву Державної фіскальної служби України про роз'яснення та встановлення способу виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, під час судового засідання, суд дійшов висновку про продовження розгляду заяви без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Частиною третьою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Суд зазначає, що у пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначено, що за правилами статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Зі змісту заяви про роз'яснення судового рішення не вбачається, у чому саме полягає його нечіткість та що викликає труднощі у розумінні змісту постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16.

Крім того, колегія суддів зазначає, що фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

У постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16 чітко зазначено посаду, на якій поновлено на роботі ОСОБА_1 та дату, з якої ОСОБА_1 поновлено на посаді.

Отже, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про роз'яснення судового рішення від 15.11.2016 у справі № 816/364/16.

Щодо заяви про встановлення способу виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Таким чином, законом надано право на звернення до адміністративного суду в порядку, визначеному абзацом другим частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, державному виконавцю і особі, яка бере участь у справі та є стороною виконавчого провадження. Однією з обов'язкових передумов виникнення права відповідної особи на звернення до суду в порядку визначеному, абзацом другим частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є наявність відкритого виконавчого провадження.

Вищенаведений висновок суду кореспондується зі змістом частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, якою зокрема, передбачено, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця, приватного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Отже, суд повинен повідомити про судове засідання державного виконавця, приватного виконавця або сторону виконавчого провадження, які наділені правом звернення в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України і звернулися до суду з відповідною заявою. Водночас, про судове засідання повідомляються і інші особи, які беруть участь у справі.

Як вбачається матеріалів справи, заявником не надано до суду доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження з виконання постанови суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16.

Також позивачем не надано доказів неможливості виконання постанови суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що заява Державної фіскальної служби України про роз'яснення судового рішення та встановлення способу виконання судового рішення від 15.11.2016 у справі № 816/364/16 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 158, 160, 165, 170, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Державної фіскальної служби України про роз'яснення та встановлення способу виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі № 816/364/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.С. Канигіна
суддя суддя С.С. Сич С.О. Удовіченко