Справа № 808/8290/14(СН/808/7/16)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2017 рокусправа № 808/8290/14(СН/808/7/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання:Лащенко Р.В.

За участю представників:

Позивача - не з'явився

Відповідача - Лактіонова О.М. ( довіреність від 03.01.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року

у справі № 808/8290/14(СН/808/7/16)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізон-Імпорт"

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізон імпорт" звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування рішення про визначення коду товару №КТ-136-2014 від 29.09.2014 року прийняте Запорізькою митницею Міндоходів.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржуване рішення порушує права та законні інтереси позивача, оскільки є протиправним, з огляду на те, що сівалки Horsсh Pronto 12 NT та бункер SW-12000 SD, який є складовою частиною сівалки, класифіковано як два окремих види товару, оскільки сівалка Horsсh Pronto 12 NT не може бути розділена на дві частини без втрати її цільового призначення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.12.2014 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.12.2014 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015року касаційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.12.2014року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2017 року позов задоволено: визнано протиправним та скасувано рішення про визначення коду товару №КТ-136-2014 від 29 вересня 2014 року, прийняте Запорізькою митницею Міндоходів.

На рішення суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга від Запорізької митниці ДФС, в якій апелянт зазначає, що відповідно до інформації, наведеної у каталозі виробника, сівалка Horsch Pronto 12 NT конструктивно складається з бункера для насіння та добрива SW-12000 SD, обладнаного автоматичним навантажувальним пристроєм та самої сівалки. Складові частини сівалки з'єднані між собою за допомогою стопорних штифтів. Таке з'єднання носить тимчасовий характер та дозволяє відкріпляти сівалку від бункеру та використовувати їх окремо. Крім того, бункер SW-12000 SD застосовується з іншими типами сіялок, наприклад SprinterNT, SprinterSW, ProntoSW. Зазначив, що бункер може бути використаний як причіп для транспортування посівного матеріалу до місця проведення висівання. З наведених підстав, митний орган дійшов висновку про необхідність класифікації сівалки Horsch Pronto 12 NT та бункера SW 12000 SD, як два окремих види товару. Вважає оскаржуване рішення правомірним, а тому просить задовольнити апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2010 року між ТОВ «Бізон-Імпорт» та фірмою "Horsch Maschinen GmbH" укладено контракт №001/HRBZ.

У відповідності до специфікації товару № 98 до контракту №001/HRBZ від 15.02.2010 року фірма "Horsch Maschinen GmbH" зобов'язалась поставити позивачу сільськогосподарське устаткування для посіву, 10.4 м зернова сівалка прямого висіву, Pronto 12 NT, 40 рядів, 15 см. міжряддя в кількості 6 шт.

Позивачем з метою митного оформлення сівалок до митного органу подано митну декларацію №112020000/2014/002487 від 26.09.2014 року, заявлено код товару за УКТЗЕД .

Запорізькою митницею за результатами розгляду митної декларації 29.09.2014 року відповідачем прийнято рішення про визначення коду товару від 29.09.2014 № КТ-136-2014.

У вказаному рішенні відповідач дійшов висновку про необхідність віднесення сівалки до двох окремих видів товарів, а саме: сільськогосподарське устаткування для сівби, 10.4 м пневматична зернова сівалка прямого висіву Pronto 12 NT, 40 рядів, 15 см. Міжряддя класифіковано за кодом УКТЗЕД , а причіп для насіння з само завантаженням для використання в сільському господарстві SW 12000 SD, одноосний класифіковано за кодом УКТЗЕД .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган при прийнятті оскаржуваного рішення про визначення коду товару дійшов необґрунтованого висновку про віднесення сівалки Pronto 12 NT та бункера для посівного матеріалу SW 12000 SD до двох різних кодів УКТЗЕД, оскільки матеріалами справи підтверджується , що сівалка Pronto 12 NT та бункера для посівного матеріалу SW 12000 SD окремо один від одного не можуть використовуватися за цільовим призначенням.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності вказаного рішення Митниці з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1,2 ст.69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до п.14 Порядку щодо роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №650, рішення про код класифікації товару приймається на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

Отже, повноваження Митниці щодо визначення коду товару обмежуються необхідністю дотримуватися Основних правил інтерпретації УКТЗЕД.

Згідно з частинами першою та другою статті 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Відповідно до правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Закону України "Про Митний тариф України" назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого.

Правилом 6 зазначених Основних правил, встановлено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Таким чином, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп.

Згідно з поясненнями до товарної позиції 8432 301900 відносяться машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котки для газонів або спортивних майданчиків: сівалки, садильники та машини розсадосадильні: сівалки, інші.

З інструкції компанії виробника з експлуатації сівалки Horsch Pronto 12 NT вбачається що сівалка призначена для внесення посівного матеріалу та добрива. Використання в інших цілях, наприклад, в якості транспортного засобу, не відповідає призначенню. При цьому, при русі по шляхах загального користування дозволяється рухатися зі швидкістю не більше 25 км/год і лише з порожнім насіннєвим бункером.

У листі від 03.06.2013 компанія виробник "Horsch Maschinen GmbH" зазначила, що на сіялці Horsch Pronto 12 NT встановлений бункер для посівного матеріалу SW12000, який є невід'ємною частиною сіялки і не може бути застосований окремо від агрегату ні за яких умов. Крім того, компанія виробник зазначає, що сіялка і бункер не можуть використовуватись за цільовим призначенням окремо одна від одної. Також у вказаному листі вказано, що компанією "Horsch Maschinen GmbH" причіп для насіння з самозавантаженням SW12000SD, як окремий товар не випускається.

Суд першої інстанції надав належну оцінку доводам митного органу про те, що вказаний товар при митному оформлені знаходився в розібраному стані та обґрунтовано послався на лист компанії "Horsch Maschinen GmbH" згідно якого сівалки поставляються в розібраному стані для полегшення транспортування. Тобто, сам факт технічної можливості відокремити бункер для посівного матеріалу, не свідчить про те, що бункер не є складовою частиною сівалки.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу і на те, що виходячи із функціонального призначення сівалки, а саме сівба, та частина товару, яка кваліфікована митним органом як сівалка, без бункера не може використовуватися взагалі, оскільки за його відсутності здійснення сівби не є можливим (у такому випадку до висівного агрегату не подається посівний матеріал).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що сівалка Horsch Pronto 12 NT та бункер для посівного матеріалу SW 12000 SD окремо один від одного не можуть використовуватись за цільовим призначенням, а отже є єдиним цілим сільськогосподарським устаткуванням, у зв'язку з чим правильно класифіковано позивачем за кодом УКТЗЕД .

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. В апеляційній скарзі відповідач фактично посилається на ті обставини, які стали підставою для прийняття спірного рішення. Натомість, вказаним обставинам, як зазначено вище, судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі № 808/8290/14(СН/808/7/16) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 16.05.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва