Справа № 823/562/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року справа № 823/562/17

11 год. 18 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Цаплі І.Ю.,

представника позивача - Буджерак М.Р. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом позову першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури до Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2017 року до суду з позовною заявою звернувся перший заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури (далі - позивач), в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність Макіївської сільської ради Смілянського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічної пам'ятки природи "Біла криниця" та закріплення їх в натурі (на місцевості);

зобов'язати Макіївську сільську раду Смілянського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж гідрологічної пам'ятки природи "Біла криниця" та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно не забезпечив проведення робіт з винесення меж гідрологічної пам'ятки природи, обов'язок чого покладено на відповідача вимогами чинного законодавства. Тому просив задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що станом на час розгляду справи здійснює заходи з винесення меж вищевказаної гідрологічної пам'ятки природи та закріплення їх в натурі (на місцевості).

У судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити їх у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника прокуратури, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що п.1 рішення Черкаської обласної ради від 15.11.2007 №13-17/V «Про території та об'єкти природно-заповідного фонду області» затверджено пропозицію обласної державної адміністрації про оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду області, що мають естетичне, виховне, наукове та природоохоронне значення і підлягають особливій охороні.

П.2 наведеного рішення запропоновано землевласникам та землекористувачам у віданні яких перебувають об'єкти природно-заповідного фонду до 30.12.2008 розробити документацію зі встановлення меж відповідних територій внатурі.

Охоронним зобов'язанням від 08.02.2008 №13 Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області для забезпечення охорони та збереження передано під охорону Макіївській сільській раді об'єкт природно-заповідного фонду - гідрологічну пам'ятку природи «Біла Криниця», загальною площею 0,02 га, що розташована в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області.

Згідно з листом відділу Держгеокадастру у Смілянському районі Черкаської області від 13.09.2016 8-28-0.5-3439/15-16 документація про винесення внатуру гідрологічної пам'ятки природи «Біла Криниця», площею 0,02 га, не виготовлялась.

З огляду на викладені обставини, суд врахував ч.1 ст.43 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України), якою передбачено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

На підставі ч.2 ст.45 ЗК України порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Землі природно-заповідного фонду відповідно до ч.1 ст.7 Закону України від 16.06.1992 №2456-XII «Про природно-заповідний фонд України» (далі - Закон №2456-XII) це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з частинами 3, 5 ст.53 Закону №2456-XII рішення про організацію чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Частинами 2, 3 ст. 60 Закону №2456-XII передбачено, що охорона територій та об'єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об'єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Відповідно до ч.4 ст.7 Закону №2456-XII межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

На підставі п. «в» ч.2 ст.25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-IV (далі - Закон №858-IV) проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів є видом документації із землеустрою.

Згідно зі частинами 1-3 ст.47 Закону №858-IV проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; створення приміських зелених зон, збереження і використання об'єктів культурної спадщини; проведення науково-дослідних робіт; встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Замовниками документації із землеустрою згідно з ч.1 ст.26 Закону №858-IV можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Ч.4 ст.47 Закону №858-IV встановлено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам'яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Відповідно до ч.7 ст.47 Закону №858-IV рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Згідно зі ст.19 Закону №858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Пунктами 34, 37 ч.1 ст.26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об'єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам'ятками природи, історії або культури, які охороняються законом; прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об'єктів тваринного світу;

За урахуванням того, що гідрологічна пам'ятка природи "Біла криниця" знаходиться в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, а також викладених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що саме на відповідача покладений обов'язок вчинення дій щодо забезпечення проведення робіт з винесення меж вищевказаної пам'ятки природи і закріплення їх внатурі (на місцевості).

Для вирішення спору суд врахував обов'язок державних органів, їх посадових та службових осіб згідно з абзацом другим ст.19 Конституції України діяти виключено в межах, порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

Ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає критерії, яким повинні відповідати рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень. За цими критеріями суд перевіряє, у тому числі їх законність (легітимність).

Згідно з цими критеріями адміністративний суд при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень повинен перевірити, зокрема, чи вчинені оскаржувані дії на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищенаведені судом обставини є достатніми підставами для прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності Макіївської сільської ради Смілянського району Черкаської області щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічної пам'ятки природи "Біла криниця", площею 0,02 га і закріплення їх внатурі (на місцевості) та зобов'язання відповідача забезпечити проведення робіт з винесення меж гідрологічної пам'ятки природи "Біла криниця", площею 0,02 га і закріплення їх внатурі (на місцевості).

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Макіївської сільської ради Смілянського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічної пам'ятки природи "Біла криниця" та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Зобов'язати Макіївську сільську раду Смілянського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж гідрологічної пам'ятки природи "Біла криниця" та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 10.05.2017