Справа № 820/1016/17
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
11 травня 2017 р. № 820/1016/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Зінченка А.В.,
при секретарі Алавердян Е.А.
за участі сторін:
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Гусаченко Г.О., Карамишевої Л.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського міського центра зайнятості Державної служби зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Харківського міського центру зайнятості Державної служби зайнятості, в якому, після уточнення позовних вимог, просить суд скасувати або визнати нечинним повністю рішення відповідача про позбавлення позивача з 27 грудня 2016 статусу безробітного та про позбавлення мене усіх відповідних цьому статусу прав; скасувати або визнати нечинним повністю рішення ХМЦЗ щодо необхідності стягнення з позивача коштів, виплачених йому як допомоги по безробіттю через ХМЦЗ у період з 01 серпня 2016 до 27 грудня 2016 року; зобов`язати відповідача взяти до уваги стаж військово-медичної служби з 22 серпня 2014 року до 27 січня 2015 року, здійснити перерахунок виплат, які здійснювалися на користь позивача через ХМЦЗ з 01 серпня 2016 до 27 грудня 2016 року, і здійснити донарахування, і виплатити належне для відновлення справедливості; зобов`язати відповідача нарахувати і сплатити позивачу протиправно невиплачені кошти за період з 27 грудня 2016 року до 20 лютого 2017 року (Повідомляю, що починаючи з 20 лютого 2017 він фактично працює і на виплати по безробіттю (в період після 20 лютого не претендує);зобов`язати відповідача відшкодувати моральну шкоду, завдану безпідставним позбавленням прав, приниженням людської гідності у розмірі одної мінімальної зарплати за кожен з 5 місяців, впродовж яких працівники ХМЦЗ, зловживаючи службовим становищем і діючи як організована злочинна група, позбавляли його законних прав.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що працівники Харківського міського центру зайнятості, отримавши від мене документи із протирічливою інформацією щодо стажу роботи в АТО, без достатніх підстав відмовилися врахувати його стаж і позбавили ОСОБА_1 законних прав (статуса безробітного тощо) і після того продовжили імітувати процес з`ясування істинних обставин, свідомо уповільнюючи процес з`ясування істини усіма способами, на які тільки придатна фантазія кваліфікованих та досвідчених юристів.
Також позивач заявив, що документи, які були використані працівниками МЦЗ в якості приводу для протиправних дій, були складені не позивачем, а військовослужбовцями військової частини п/п НОМЕР_1 (7-й Хмельницький батальйон територіальної оборони). Він звертав увагу відповідальних осіб в/ч НОМЕР_1 на неточності в документах, але не мав можливості примусити їх видати йому документи якогось іншого більш досконалого і більш точного змісту.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.
Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, вказує наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Судом встановлено, що 01.08.2016 року Позивач звернувся з відповідною заявою про надання статусу безробітного до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки № 00080.
Згідно поданої заяви ОСОБА_1 , наказом від 04.08.2016 № ПТ1160804, наданий статус безробітного з 01.08.2016 і, відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. п. 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», призначена виплата допомоги по безробіттю з 08.08.2016 по 02.08.2017, у розмірі встановленому законодавством.
Під час реєстрації в службі зайнятості та подальших відвідувань Харківського міського центру зайнятості Позивачу було роз`яснено чинне законодавство України про зайнятість, надані консультації з питань працевлаштування та порядку реєстрації в службі зайнятості, здійснювався підбір підходящої роботи.
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що в порушення вищезазначених вимог законодавства Позивач не повідомив центру зайнятості про факт проходження військової служби у військовій частині Польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована у с. Миколаївка, Дворічанського району Харківської області.
На підставі отриманої інформації та відповідно до п.п. 18 п. 2 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за 232/16248 (далі Порядок № 60/62), для підтвердження даних Харківським міським центром зайнятості 14.12.2016 проведено перевірку безпосередньо у Новобаварському (Жовтневому) ОРВК.
За результатами перевірки складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 1055-ПФУ від 14.12.2016 р., яким зафіксовано порушення чинного законодавства з боку Позивача. Зазначений Акт підписаний військовим комісаром Новобаварського ОРВК.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був призваний Жовтневим районним військовим комісаріатом м. Харкова до лав Збройних Сил України з 22.08.2014р. на підставі Указу президента України «Про часткову мобілізацію».
У період проходження військової служби, 21.01.2015р. Позивач самовільно залишив військову частину, з метою ухилення від військової служби, куди не повертався до 23.05.2016 р.
Дворічанським районним судом Харківської області був винесений вирок про скоєння злочину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 408 КК України.
В подальшому, наказом командира військової частини Польова пошта НОМЕР_1 від 28.10.2016 р. № 233 Позивач був виключений зі списків особового складу військової частини на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 28.10.2016 р.№ 119-РС та вироку Дворічанського районного суду Харківської області від 14.09.2016 р.
З огляду цих обставин, ОСОБА_1 перебував на військовій службі з 22.08.2014 р. по 28.10.2016 р. та відносився до зайнятого населення, про що не повідомив Харківський міський центр зайнятості.
Враховуючи викладене, директором Харківського міського центру зайнятості прийнятий наказ № 1891 від 29.12.2016 р.«Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІББ - ОСОБА_1 » в сумі 6888,69 гри. за період з 08.08.2016р. по 06.12.2016р.
Згідно п. 7 Порядку № 60/62, зазначений наказ разом з листом-претензією № ХМЦЗ-02- 16094-26/16 від 29.12.2016 р. з пропозицією повернути кошти у добровільному порядку, був направлений боржнику рекомендованим листом за адресою місця реєстрації (м. Дніпро) та за місцем фактичного проживання особи (с. Яковлівка, Харківського району, Харківської обл.).
Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що дії Харківського міського центру зайнятості відповідають вимогам чинного законодавства України є правомірними та обгрунтованими.
Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій щодо позивача.
При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача не правомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином не обґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають не задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського міського центра зайнятості Державної служби зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.
Постанову в повному обсязі виготовлено 12 травня 2017 року.

Суддя А.В. Зінченко