Справа № 808/4134/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"11" травня 2017 р.Справа № 808/4134/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 808/4134/16 за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 28.12.2016 року (згідно штампу на відповідному поштовому конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного виконання рішення суду;

- зобов'язати відповідача здійснити дії, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 по виконанню рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.10.2016 року та виконавчого листа, виданого 10.11.2016 року по справі №334/4269/16-ц на його користь про стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн..

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач та представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.10.2016 року по справі №334/4269/16-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн., в іншій частині позову відмовлено (а.с. 11-12).

Копія зазначеного рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя містить відмітку про набрання судовим рішенням чинності 08.11.2016 року.

10.11.2016 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя у справі №334/4269/16-ц позивачу видано виконавчий лист (а.с. 8).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.11.2016 року (з урахуванням ухвали суду від 19.12.2016 року про виправлення описки) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року у справі № 334/4269/16-ц.

14.11.2016 року до Державної казначейської служби України надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття виконавчого листа та перерахунок коштів у справі №334/4269/16-ц, що підтверджується копією реєстраційної картки звернень громадян (а.с. 53).

Листом від 15.12.2016 року Державна казначейська служба України повернула ОСОБА_2 оригінал виконавчого листа Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2016 року у справі №334/4169/16-ц, оскільки рішення про стягнення коштів не набрало законної сили у зв'язку із відкриттям Апеляційним судом Запорізької області апеляційного провадження по справі №334/4269/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (а.с.13).

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач оскаржив їх до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі по тексту - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, врегульовано «Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року (далі по тесту - Порядок № 845).

Згідно п.3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п.6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Згідно п.8 Порядку №845 органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку:

1) приймають їх до розгляду та реєструють у відповідному журналі. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Відповідно до п.28 Порядку №845, орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків.

У повідомленні також зазначаються строк подання боржником інформації, пов'язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п'яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника.

Таким чином, відповідно до Порядку №845 орган казначейства після надходження виконавчого листа повинен вчинити ряд визначених Порядком дій, направлених на виконання рішення суду та стягнення коштів, що потребує певного часу, принаймні три робочих дні для визначення кодів програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунків боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів та п'ять робочих днів для подання боржником інформації, пов'язаної з виконанням рішення про стягнення коштів на повідомлення органу державного казначейства.

Судом першої інстанції вірно вказано, що в даному випадку зазначені вище строки спливали 24.11.2016 року, з чим погоджується колегія суддів.

Проте, відповідачу стало відомо, що 21.11.2016 року ухвалою апеляційного суду Запорізької області було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою самого позивача ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.10.2016 року у справі №334/4269/16.

Крім того, підпунктом 1 пункту 9 Порядку №845 передбачено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 року №1618-IV рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року у справі № 334/4269/16-ц, у зв'язку з чим Апеляційним судом Запорізької області 21.11.2016 року відкрито апеляційне провадження, а тому, з урахуванням приписів статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду першої інстанції по вказаній справі не набрало законної сили на час опрацювання виконавчого листа Державною казначейською службою України.

Рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року у справі №334/4269/16-ц не допускалось до негайного виконання у встановленому законом порядку.

Посилання апелянта на ту обставину, що подання ним апеляційної скарги не повинно було враховуватись окружним судом при розгляді справи, оскільки в своїй апеляційній скарзі він ставив питання про збільшення суми моральної шкоди, а відповідач апеляційну скаргу не подавав, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки законодавець не ставить у залежність ким подана апеляційна скарга (позивачем, відповідачем або іншою особою).

До того ж, треба зазначити, що рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року у справі №334/4269/16-ц було оскаржено і відповідачем, в тому числі, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19.12.2016 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державною казначейською службою України доведено правомірність повернення ОСОБА_2 виконавчого листа.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 808/4134/16 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 808/4134/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 11 травня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.Ю. Чумак