Справа № 804/6353/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/6353/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 року

справа № 804/6353/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року у справі №804/6353/16 за адміністративним позовом Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпродзержинського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпродзержинського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» на користь Дніпродзержинського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених за Списком №1 та Списком №2 за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року у розмірі 148728,59 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року позов задоволений.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що наданий розрахунок не є належним доказом понесенням УПФУ витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки він не є розрахунковим документом, що підтверджує факт сплати органом УПФУ пільгових пенсій та витрати на їх доставку. Інших документів понесення витрат позивачем не надано. Крім того, позивачем без будь-яких обґрунтувань включено до розрахунків осіб, які досягли пенсійного віку, а суд не надав цьому оцінки. Крім того, частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка передбачала обов'язок внесення плати, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій, призначених за Списком №1 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, було виключено на підставі Закону № 1461-III від 17.02.2000 року. Тобто, до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV. Отже, до набрання чинності цим Законом (1058-IV), згідно з розділом XV "Прикінцеві положення» якого зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, вже був відсутній.

У поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права.

У поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу Кам’янське управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права.

Розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження на підставі частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь Дніпродзержинського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-ІУ в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 зазначеного пункту підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663 (далі Інструкція).

Згідно п.п.6.4, 6.5, 6.8, 6.9 та 6.10 п.6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає «Повідомлення» для зазначених підприємств через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у таких випадках здійснюється підприємством на рахунок органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Дніпродзержинським об’єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було сформовано та направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та Списком № 2 з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року.

Згідно наданих Дніпродзержинським об’єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області розрахунків заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та Списком № 2 заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року складає 148728,59грн.

На час розгляду справи судом доказів погашення відповідачем заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за вказаний період суду не надано.

Також суду не надано і доказів того, що відповідачем оскаржено у встановленому законодавством порядку рішення органу Пенсійного фонду України про призначення його працівникам, перелік яких міститься в розрахунках, пільгової пенсії та доказів оскарження розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, надісланих відповідачу.

При цьому, судом також враховується і те, що розрахунки органів Управління Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженими з моменту їх отримання відповідачем і обов'язковими для виконання. Розрахунок є актом індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, його відповідач не оскаржив, тому отримані розрахунки є обов'язковими для виконання, тобто підлягають сплаті.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта про те, що на дату набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, згідно з розділом XV «Прикінцеві положення» якого зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій (за Списком № 2).

Так, частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, яка передбачала обов'язок внесення плати, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій, призначених за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, було виключено на підставі Закону «Про внесення змін до деяких законів України» від 17 лютого 2000 року № 1461-III.

Однак, згідно з абзацом 4 пункту першого статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (пункт 1 статті 2 доповнено абзацом четвертим згідно із Законом № 1461-III від 17.02.2000; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2613-IV від 31.05.2005) для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо доведення реально понесених позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, суд апеляційної інстанції, дослідивши відомості зарахування пенсій вважає, що ці документи є достатнім підтвердження факту понесених витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції без змін. У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись статями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року у справі №804/6353/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко