Справа № 466/1045/17
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/1045/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Пірко Д.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Перхач С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

у с т а н о в и в:

15.02.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова (після реорганізації - Личаківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Львова), в якому просив визнати неправомірними дії Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням пенсії з 01 грудня 2015 року посадових окладів державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування; зобов'язати Личаківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Львова провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 р. посадових окладів працюючим державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування згідно довідки, виданої управлінням економіки та департаменту економічної політики Львівської міської ради про складові заробітної плати від 26.01.2017 р. №23-05 із розрахунку 90 відсотків від зазначеної заробітної плати з 01 січня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він, ОСОБА_1, працював в органах місцевого самоврядування та органах державної влади, стаж його роботи на посаді державного службовця складає 25 років 23 дні. З 15 червня 2010 року позивачу було призначено пенсію державного службовця за віком на підставі Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про державну службу».

Пенсія встановлена в розмірі 90% заробітної плати за 24 останні місяці роботи на державній службі, до якої включено посадовий оклад, надбавки за ранг та за вислугу років, премії та надбавки за високі досягнення у праці з урахуванням інших видів виплат та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено з 01.12.2015 посадові оклади працюючим державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування.

Стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачає необхідність проведення перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

У зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування, з метою перерахунку призначеної йому пенсії державного службовця, він отримав в управлінні економіки департаменту економічної політики Львівської міської ради довідку від 26.01.2017 №23-05 про заробітну плату для перерахунку пенсій державного службовця (за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1).

У подальшому позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова з проханням провести перерахунок призначеної йому пенсії державного службовця відповідно до зазначеної вище довідки.

Проте, листом від 10.02.2017 №1548/03-15 Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова позивачу надано відповідь про відмову у проведенні такого перерахунку.

Із позицією (діями) Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова позивач не погоджується, вважає їх протиправними та необґрунтованими, що підтверджується наступним.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти (до яких належить, зокрема, Постанова Кабінету Міністрів України) не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Правовідносини між ним та відповідачем з приводу призначення та перерахунку і виплати йому пенсії державного службовця виникли в момент призначення цієї пенсії.

Таким чином, нормативно-правові акти, вказані відповідачем у листі від 10.02.2017 №1548/03-15, як правова підстава для відмови у задоволенні його звернення підлягають застосуванню до суспільних відносин, які виникли з моменту їх прийняття та набрання ними чинності, адже вказані нормативні акти не пом'якшують та не скасовують відповідальність фізичних осіб.

За таких обставин при вирішенні питання перерахунку призначення йому пенсії державного службовця повинні застосовуватись нормативно-правові акти, що діяли на момент призначення йому пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям за цим законом здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсії» та після набрання чинності Закону України від 16.01.2003 р. №432-ІУ «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу», заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Закону України «Про державну службу», визначається на підставі документів, поданих про заробітну плату, що складається з посадового окладу, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Перерахунок пенсій проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідки, виданої державним органом за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики (п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №365 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-ІІІ він має право на перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що на усі види виплат, які він отримував за час роботи в органах місцевого самоврядування, було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 66 Закону України від 05.11.1991 №1788 «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включають всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (400/97-ВР) нараховується збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).»

Як зазначалось вище для перерахунку його пенсії разом із заявою позивач подав відповідачу довідку від 26.01.2017 №23-05 встановленої форми. При цьому слід зазначити, що повна назва довідки є «Довідка про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію».

Форму цієї довідки затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, №2а/4753/09/2670». Станом на сьогодні діють (є чинними):

-редакція ст. 37-1 Закону України «Пре державну службу» такого змісту: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України)»;

-постанова правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670.

Чинність цих правових норм беззаперечно спростовує твердження відповідача про те, що на сьогодні перерахунок пенсії державного службовця законодавством не передбачено.

Відсутність на сьогодні механізму здійснення перерахунку не може трактуватись як неможливість для такого перерахунку та бути умовою для реалізації прав та законних інтересів громадян України, передбачених у Законах України (у т.ч. 37-1 Закону України «Про державну службу»).

При тому, що навіть Управлінням Пенсійного фонду України не внесено жодних змін до постанови, якою затверджено форму довідки для перерахунку пенсії державного службовця, і тим самим визнавши необхідність перерахунку такого виду пенсії.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» прийнято Верховною Радою України 02.03.2015 р., який набрав чинності 28.03.2015 р. (окремі положення 01.04.2015 р.).

Пунктом 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону визначено питання призначення пенсій, які призначаються відповідно, зокрема, до Закону України «Про державну службу», після набрання ним чинності, а у межах спірних між нею та відповідачем відносин вирішується питання про перерахунок (а не призначення) раніше призначеної йому пенсії як державному службовцю, тобто до вступу в дію п.5 Прикінцевих положень.

Відмова у перерахунку його пенсії з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та неможливість перерахунку пенсії державних службовців з 01.12.2015 р. є неправомірною, адже аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова Перхач С.М. позовні вимоги заперечила в повному обсязі. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з положеннями ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває з 15 червня 2010 року на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова (після реорганізації - Личаківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Львова) як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

03 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою заявою провести перерахунок розміру його пенсії з врахуванням посадового окладу та інших складових заробітної плати згідно з нормами законодавства України. До своєї заяви позивач надав довідку, яка видана управлінням економіки та департаменту економічної політики Львівської міської ради від 26 січня 2017 року №23-05 про складові заробітної плати за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1. На всі виплати, включені у довідку, було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, про що зазначено у довідці.

Однак, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова своїм листом від 10 лютого 2017 року №1548/03-15 відмовило позивачу у перерахунку пенсії.

Суд вважає, що відмова відповідача у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії є безпідставною та не грунтується на нормах матеріального законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами ст. ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

22 травня 2008 року Конституційний Суд України в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, згідно з яким «…конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод - є їх обмеження. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Також Конституційний суд України у своєму рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави». Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

Відповідно до ч. 1 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям за цим законом здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсії» та після набрання чинності Закону України від 16.01.2003 №432-ІУ «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу», заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Закону України «Про державну службу», визначається на підставі документів, поданих про заробітну плату, що складається з посадового окладу, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Перерахунок пенсій проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідки, виданої державним органом за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики (п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №365 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»).

Згідно з положеннями ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У відповідності до приписів ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої оплачуються страхові внески.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР та ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-ІV об'єктом оподаткування є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Положеннями ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. В структуру заробітної плати включається основна та додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до п.п. 2.2.7 та п.п. 2.3.3 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5 відповідно до Закону України «Про оплату праці», суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, включається до інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу України (в редакції Закону N 76-VIII ( 76-19 ) від 28.12.2014 - щодо набрання чинності норм зазначеного Закону див. "Прикінцеві положення" (76-19) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено з 01.12.2015 посадові оклади працюючим державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування.

Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і посад. Заробітна плата посадової особи місцевого самоврядування відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років, та інших надбавок, передбачених Законом. Приписами ст. 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що державним службовцям, а отже посадовим особам місцевого самоврядування, можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватись матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Разом з цим, за правилами ч. 2 ст. 48 Закону України «Про Регламент Верховної Ради» закони, постанови та інші акти Верховної Ради, що набрали чинності, скасуванню Верховною Радою не підлягають, вони можуть бути визнані Верховною Радою такими, що втратили чинність.

Таким чином, слід дійти висновку про відсутність підстав вважати, що у зв'язку із скасуванням норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», з 01.06.2015 пенсії не призначаються і раніше призначені пенсії не перераховуються, відтак, посилання представника відповідача на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 як на підставу для відмови в перерахунку пенсії позивачу є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях ч. 2 ст. 48 Закону України «Про Регламент Верховної Ради».

Враховуючи вищевикладене та виходячи з відсутності даних, які б свідчили, що на час виникнення спірних правовідносин норми Закону України «Про державну службу» втратили чинність, суд дійшов висновку про те, що Закон України «Про державну службу» на час виникнення спірних правовідносин є чинним.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

На виконання вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 №1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було затверджено перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Матеріальна допомога, яка носить системний характер і виплачується всім або більшості працівникам, а також суми індексації заробітної плати, що виплачуються з фонду оплати праці, не включені до цього Переліку, тому мають враховуватись при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій.

За змістом наведених вище норм матеріального права отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 березня 2014 року, від 03 червня 2014 року та від 16 вересня 2014 року, яка повинна враховуватися судами загальної юрисдикції при вирішення спорів такої категорії справ.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи наведені вище норми матеріального права, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Доводи представника Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова Перхач С.М. в заперечення позову, на думку суду, є непереконливими, а тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.6,17,18,69,71,86,99,100,158,160-163,167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Личаківського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв»язку з підвищенням пенсії з 01 грудня 2015 року посадових окладів державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування.

Зобов»язати Личаківське об»єднане Управління Пенсійного фонду України м.Львова провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв»язку з підвищенням з 01.12.2015 р. посадових окладів працюючим державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування згідно довідки, виданої управлінням економіки та департаменту економічної політики Львівської міської ради про складові заробітної плати від 26.01.2017р. № 23-05 із розрахунку 90 відсотків від зазначеної заробітної плати з 01 січня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова до апеляційного адміністративного суду Львівської області.

Суддя В. В. Свірідова