Справа № 822/1079/17
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1079/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року 12:40м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріБачку А.М.
за участі:представників сторін, представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом прокуратури Хмельницької області до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 21 березня 2017 року ВП №52733298, -

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Хмельницької області звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 21 березня 2017 року ВП №52733298.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказаною постановою державного виконавця на позивача протиправно накладено штраф за невиконання рішення суду, адже згідно Закону України "Про виконавче провадження" відповідальність за невиконання рішення суду наступає лише у випадку такого невиконання без поважних причин. В свою чергу, позивач позбавлений можливості виконати судове рішення належним чином у зв'язку із відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичною відсутністю коштів на вказані цілі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №822/1160/16 від 07 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року задоволено позов ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4.) та визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 15 липня 2015 року по 15 грудня 2015 року відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру". Зобов'язано прокуратуру Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати, інших виплат за вказаний період відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням вже здійснених виплат.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою прокуратури на згадані судові рішення. У задоволенні клопотання про їх зупинення відмовлено.

Позивачем отримано постанову від 26 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №52733298 із примусового виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі №822/1160/16, про зобов'язання прокуратури Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 заробітної плати та інших виплат за період з 15 липня 2015 року по 15 грудня 2015 року включно відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням вже здійснених виплат за цей період.

Суд встановив, що за спірний період з 01 липня 2015 року по 15 грудня 2015 року ОСОБА_4 нарахована і виплачена заробітна плата відповідно до чинної на час виплати, ч.1 ст.49 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року та постанов Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури", від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Також суд встановив, що 16 листопада 2016 року, в порядку ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" направлено клопотання начальнику відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №18-92, щодо звернення до суду про роз'яснення постанови Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №822/1160/16 яка є незрозумілою в частині її виконання щодо проведення нарахування та виплати заробітної плати стягувачу за період з 15 липня 2015 року по 15 грудня 2015 року відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до змісту вказаного клопотання наводяться мотиви неможливості виконання судового рішення на даний час. Зокрема, відділом фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Хмельницької області нарахування заробітної плати здійснюється виключно на підставі первинних і угрупованих документів (а саме: штатного розкладу, що містить відомості про посадові оклади, наказів, табелів з обліку відпрацьованого працівниками часу за відповідний період та інше).

Згідно з ч.9 ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року (далі Закон №1697-VII) передбачено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частин 1, 2 ст.23 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно зі ст.89 Закону №1697-VІІ функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Частиною 1, 2 ст.47 БК України визначено, що відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

За п.1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228 (далі - Порядок №228), кошторис бюджетної установи - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Абзац перший п.5 Порядку №228 встановлює, що установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду.

Установи мають право брати бюджетні зобов'язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

У свою чергу, фінансування органів прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період (ст. 90 Закону №1697-VІІ).

Відповідно до п.9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 №80-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та п.11 Прикінцевих положень Закону України від 25 грудня 2015 року №928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік", положення ч.2 ст.33, ст.81 Закону №1697-VІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, Закони України від 28 грудня 2014 року №80-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та від 25 грудня 2015 №928-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік", як спеціальні закони, які регулюють бюджетні відносини, у тому числі й питання заробітної плати працівників органів прокуратури, як таких, що фінансуються з державного бюджету, надають повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок виплати заробітної плати працівників органів прокуратури.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31 травня 2012 року №505 (із внесеними до неї змінами, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763), затверджено схему посадових окладів працівників органів прокуратури.

Враховуючи наведене, оскільки з 01 липня 2015 року по 01 вересня 2016 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови від 31 травня 2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" не внесено, а Законами України від 28 грудня 2014 року №80-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та від 25 грудня 2015 року№928-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" видатки на реалізацію положень ст.81 Закону №1697-VІІ не передбачено, суд дійшов висновку, що у позивача немає об'єктивної можливості провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 заробітної плати у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

За твердженнями позивача, кошторисами прокуратури Хмельницької області, затвердженими Генеральною прокуратурою України на 2015 та 2016 роки, заробітна плата розрахована згідно з постановою Кабінетом Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

За таких обставин, відповідно до кошторису доходів та видатків прокуратури Хмельницької області на 2016 рік, затвердженого Генеральною прокуратурою України, не передбачено кошти на виплату заробітної плати, нарахованої згідно статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

У відповідності до положень ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що прокуратура Хмельницької області з поважних причин не може виконати постанову суду щодо нарахування та виплати заробітної плати на користь ОСОБА_4 згідно ст.81 Закону України "Про прокуратуру" у зв'язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичною відсутністю коштів на вказані цілі, що в свою чергу, в силу положень ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" не може бути підставою для накладення на позивача штрафу.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 24 березня 2015 року (справа №21-66а15), від 2 грудня 2015 року (справа №21-5115а15) та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02 липня 2015 у справі №667/4594/14-а.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови від 21 березня 2017 року ВП №52733298 діяв не у спосіб, що визначений ч.3 ст.2 КАС України, в зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що вказана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги прокуратури Хмельницької області - задоволенню в повному обсязі.

На підставі положень ч.4 ст.94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокуратури Хмельницької області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. від 21 березня 2017 року ВП №52733298.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16 травня 2017 року 10:45.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук