Справа № 806/357/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2017 р. Справа № 806/357/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати повну інформацію на скаргу від 26 січня 2017 року ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в частині ненадання повної інформації на скаргу (звернення) від 26.01.2017 року;

- зобов'язати Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України надати йому повну інформацію на скаргу (звернення) від 26.01.2017 року.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_3 зазначив, що Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України не реагує на подану позивачем скаргу, розслідування не проводить, його не сповіщає, відповіді та інформації в повному обсязі ОСОБА_3 не отримав, а тому вважає, що Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України діє неправомірно та проявляє неправомірну бездіяльність в невиконанні вимог Закону України "Про інформацію", Закону України "Про звернення громадян". Також додав, що Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в незаконний спосіб відправив його звернення (скаргу) до Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області та не виконав прохальну частину звернення - не призначив та не провів службове розслідування.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.02.2017р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не належить до задоволення, враховуючи таке.

Встановлено, що ОСОБА_3 26 січня 2017 року направив на адресу Головного сервісного центру МВС України (м. Київ, вул.Лук'янівська,62) звернення, у якому просив провести службове розслідування, відібрати пояснення від державного службовця ОСОБА_4 (відповідального за довідкове забезпечення в регіональному сервісному центрі в Житомирській області) чи отримував він вказівки від свого керівництва, для надання вказаної довідки, чи є він інформатором поліції, чи надав він підписку та зобов'язання про інформування правоохоронних органів щодо персональних даних громадян України, якими нормативно-правовими документами керувався державний службовець ОСОБА_4 розповсюджуючи письмово інформацію відносно ОСОБА_3 та просив сповістити його про підсумки перевірки, про вжити Головного сервісного центру МВС України заходи та на питання, які ОСОБА_3 цікавлять, викладені в пункті першому звернення (а.с. 4 зворот).

Зазначене звернення на адресу Головного сервісного центру МВС України було направлено 26.12.2016, що підтверджується копією чеку ЖД УДППЗ "Укрпошта" (а.с.4 зворот).

Листом від 06.02.2017 року №31/Г-98 позивача було повідомлено, про те, що його звернення щодо можливих неправомірних дій зі сторони ОСОБА_4, працівника регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області було розглянуто Головним сервісним центром МВС України та, оскільки порушені питання стосуються компетенції регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області, звернення направлено за належністю до вищезазначеного РСЦ, який повідомить про результати його розгляду (а.с. 14).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" роз'яснено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Даною статтею також надано тлумачення зазначених термінів.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно ч. 6 ст. 5 Закону України " Про звернення громадян ", письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян " якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №889 "Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ" було створено Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, який є міжрегіональним територіальним органом Міністерства внутрішніх справ України, юридичною особою публічного права.

Цією ж постановою утворено як юридичні особи публічного права і інші територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України, зокрема Регіональний сервісний центр МВС в Житомирській області.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2017 за вихідним № 31/Г-98 відповідачем звернення ОСОБА_3 стосовно дій посадової особи регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області було надіслано для розгляду за належністю виконуючому обов'язків директора Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області, що підтверджується реєстром №37 на кореспонденцію, що надсилається через фельдзв'язок при МЗ України від 07.01.2017 (а.с. 10, 12-13). При цьому, відповідачем дотримано строк, передбачений ч.3 ст.7 Закону України "Про звернення громадян ".

Листом від 06.02.2017 № 31/Г-981 Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України повідомив ОСОБА_3 про те, що у зверненні питання стосуються компетенції Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області, а тому звернення направлено за належністю до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області, що підтверджується реєстром на кореспонденцію, що надсилається №36 від 06.02.2017 року (а.с. 15).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з боку Головного сервісного центра Міністерства внутрішніх справ України відсутні неправомірні дії (бездіяльність), яка полягає в ненаданні повної інформації на скаргу (звернення), позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними, відмовивши в їх задоволенні.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з"ясуванням всіх обставин справи, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним вище.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" лютого 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік