Справа № 824/238/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/238/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС України у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 податковий борг до зведеного бюджету за узгодженими грошовим зобов'язанням, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1938 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 13.04.2017 р. за відповідачем обліковується податкова заборгованість на суму 1938 грн з податку на доходи з фізичних осіб. Вказана заборгованість є узгодженою, проте в добровільному порядку відповідачем не сплаченою.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України відповідачу було направлено ухвалу про відкриття скороченого провадження та запропоновано подати заперечення на позов, або заяву про визнання позову. Відповідач 21.04.17 р. отримав зазначену ухвалу і ознайомився з вимогами до розгляду справи у порядку скороченого провадження, заяву про визнання позову або заперечення на позов до суду не направив.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

30.04.2015 р. відповідачем подано до податкового органу податкову декларація про майновий стан і доходи (для громадян та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) № за 2014 рік, в якій визначено грошові зобов'язання, які підлягають сплаті платником податку самостійно, в сумі 1938 грн з податку на доходи фізичних осіб. (а.с. 11-14).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті податку з фізичних осіб станом на 12.04.2017 р. складає 1938 грн та повинна була сплачена 31.07.2015 року. (а.с. 8).

У зв'язку з тим, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, податковим органом прийнята податкова вимога форми «Ф» від 30.06.2016 р. №23-11, яка була вручена боржнику засобом поштового зв'язку 04.07.2016 року. (а.с. 17).

Таким чином, заборгованість позивача за узгодженими зобов'язаннями зі сплати податку з фізичних осіб складає 1938 грн та підлягає стягненню в примусовому порядку.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Так, згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України).

Підпункт 16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1, 49.3 ст. 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 174 Податкового кодексу України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, і зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судовим розглядом справи, позивач в поданій декларації за 2014 рік самостійно визначив грошові зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб, отримані внаслідок успадкування майна, в сумі 1938 грн, однак у встановлений законом строк не забезпечив їх сплати. У зв'язку із чим податковим органом складено податкову вимогу на вказану суму боргу, яка була надіслана на адресу позивача та отримана ним особисто, що підтверджується матеріалами справи, однак сплачена у добровільному порядку не була. Таким чином, суд робить висновок, що позивач належним чином не виконував взяті на себе обов'язки щодо сплати податку на доходи з фізичних осіб, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог.

Відповідно із вимогами ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 70, 79, 86, 94, 158, 159, 163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1, місцезнаходження: 60211 Чернівецька область, Сокирянський район, с. Шебутинці) податковий борг до зведеного бюджету за узгодженими грошовим зобов'язанням, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1938 гривень.

Порядок і строки оскарження визначаються ст.ст. 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна