Справа № 522/13509/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 травня 2017 року м. Київ К/800/16395/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 27 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що згідно із рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09 липня 2013 року вона та ОСОБА_3 (нині ОСОБА_3) призначені опікунами психічно хворої недієздатної особи ОСОБА_2, 1940 р.н. Оскільки ОСОБА_2 проживає разом із нею, то, відповідно, пенсія ОСОБА_2 (підопічної) повинна виплачуватися їй (ОСОБА_1), а не другому опікуну - ОСОБА_3, а тому, враховуючи вищевикладене, звернулась до УПФ із заявою про припинення отримання ОСОБА_3 пенсії ОСОБА_2 та виплату цієї пенсії на її ім'я. Однак, відповідач відмовив у здійсненні виплати пенсії на її ім'я (лист від 17 червня 2016 року №720/1-11) у зв'язку з тим, що чинним законодавством не передбачено розподіл пенсії на дві частини між опікунами, а також зазначив, що підстав припинити виплату пенсії ОСОБА_3, як опікуну ОСОБА_2 немає. Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказувала про те, що ОСОБА_3 отримує пенсію ОСОБА_2 на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 травня 2011 року, яким ОСОБА_2 визнано недієздатною і призначено ОСОБА_3 опікуном, яке було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2012 року. Посилаючись на вказані обставини, просила визнати протиправними бездіяльність і відмову відповідачів у припиненні виплаті пенсії та зобов'язати виплачувати пенсію іншому опікуну недієздатної особи.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 27 грудня 2016 року визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси по вирішенню заяви ОСОБА_1 від 29 квітня 2016 року відносно отримання нею як опікуном пенсії недієздатної особи ОСОБА_2, 1940 р.н.; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області по відмові припинити виплату пенсії ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, що міститься в листі № 720/1-11 від 17 червня 2016 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси припинити виплату пенсії ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3 і виплачувати пенсію ОСОБА_2 на ім'я опікуна ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з підопічною недієздатною особою ОСОБА_2, 1940 р.н.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало касаційну скаргу, в якій просило їх скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Судами встановлено, що УПФ України в Приморському районі м.Одеси призначено ОСОБА_2 пенсію за віком з 01.01.1991р.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2011р. ОСОБА_2 визнано недієздатною та призначено ОСОБА_3 (нині ОСОБА_3) її опікуном.

У 2011р. ОСОБА_3, діючи на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2011р., як опікун, подала до УПФ України в Приморському районі м.Одеси копію вказаного рішення, форму-1 про те, що вона зареєстрована і мешкає разом з підопічною ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2, й почала отримувати належну ОСОБА_2 пенсію.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2012 року скасовано рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2011р., а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.07.2013р. опікунами недієздатної особи ОСОБА_2 були призначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Згідно актів, складених мешканцями будинку АДРЕСА_1 від 25.04.2016 року та 11.07. 2016 року, які посвідчені начальником дільниці №22 КП ЖКС «Портофранківський», недієздатна ОСОБА_2, строк госпіталізації якої у примусовому порядку в психіатричній лікарні закінчився 21.01.2016р., мешкає у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1; згідно з відповіддю КП «Міський психіатричний диспансер» ОСОБА_2,1940 р.н, перебуває на обліку в цій медичній установі, й її домашньою адресою в медичній картці вказана зазначена вище адреса.

Виконуючи обов'язки опікуна ОСОБА_2, ОСОБА_5 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси із заявою про виплату пенсії ОСОБА_2 на її ім'я, оскільки підопічна мешкає разом з нею, а в подальшому до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області з аналогічним проханням, проте отримала відмову.

Так, відповідно до частини 1 статті 67 Цивільного кодексу України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

За змістом частини першої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Так, як вже зазначалось, відповідно до актів мешканців будинку АДРЕСА_1 та відповіді КП «Міський психіатричний диспансер», місцем постійного проживання недієздатної особи ОСОБА_2 являється місце проживання її опікуна ОСОБА_1 - квартира АДРЕСА_1;.

Крім того, звертаючись до відповідачів із заявами про виплату пенсії ОСОБА_2 на її ім'я, позивач вказувала в останніх, що ОСОБА_3 й досі отримує пенсію її підопічної на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.05. 2011 року, яке було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.09. 2012 року та їй невідомо, на що витрачається ОСОБА_3 ця пенсія, зважаючи на те, що ОСОБА_2 проживає разом з нею (позивачем).

Таким чином, підсумовуючи наведене, висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про безпідставність неприпинення виплати пенсії ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3 та, відповідно, виплату цієї пенсії на ім'я опікуна ОСОБА_1, з якою проживає підопічна, є правильним.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 27 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник