Справа № 2-а-3147/10/2114
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-3147/10/2114

Категорія: 10,3,1Головуючий в 1 інстанції: Радченко Г.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він належить до категорії громадян, які згідно ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни»мають право на підвищення розміру пенсії, однак відповідач відмовляє в здійсненні відповідного перерахунку за 2009-2010 роки.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність відповідача та зобовязано здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 11 травня 2010 року по 11 листопада 2010 року з урахуванням фактично сплачених за вказаний час коштів.

В іншій частині позовних вимог, адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням УПФ України в Комсомольському районі м. Херсона звернулося з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивачка має статус: «дитина війни»(в розумінні ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни»), що підтверджується відповідним посвідченням.

Протягом 2010 року позивачка не отримувала щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі, передбаченому ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріпленні в ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з ст.6 вказаного ОСОБА_2 (в редакції від 19 грудня 2006 року), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до підпункту 2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни»змінено та викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення, зокрема, пунктів 36-100 розділу ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»були визнані неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Беручи до уваги те, що вказана редакція ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни»втратила чинність з дня прийняття рішення Конституційним Судом України по справі № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, відповідно попередня редакція цієї статті, а також і право позивача на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відновилося з 22 травня 2008 року.

Зміни до законодавства з приводу нарахування соціальної допомоги дітям війни ОСОБА_2 України «Про державний бюджет України на 2009 рік»та ОСОБА_2 України «Про державний бюджет України на 2010 рік»не вносилися.

Відповідно до ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Доводи апелянта про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни»та положень ч.3 ст.28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 99 КАС України (в редакції від 07 липня 2010 року), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд 1-ї інстанції вірно врахував, що шестимісячний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: ст. ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: