Справа № 825/143/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/143/17 Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І,

при секретарі Скаленку Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до прокуратури Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області (правонаступник - Борзнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії прокуратури Чернігівської області щодо відмови у наданні йому додаткової довідки для перерахунку раніше призначеної пенсії про його заробітну плату на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області, з якої йому призначена пенсія за вислугу років, з включенням до цієї довідки доплати за вислугу 20 і більше років на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області (62 %) згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 232 від 21.02.1996 та наказу Генерального Прокурора України від 04.04.1996 № 181-к, відповідно до Закону України від 05.11.1991 «Про прокуратуру»;

- зобов'язати прокуратуру Чернігівської області надати позивачу додаткову довідку для перерахунку раніше призначеної пенсії про його заробітну плату на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області, з якої йому призначена пенсія за вислугу років, з включенням до цієї довідки доплати за вислугу 20 і більше років на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області (62 %) згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 232 від 21.02.1996 та наказу Генерального прокурора України від 04.04.1996 № 181-к, відповідно до Закону України від 05.11.1991 «Про прокуратуру».

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 04.04.2000 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області (правонаступник - Борзнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області), як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону Україна від 05.11.1991 № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла станом на 26.07.2001), в розмірі 90 % від суми місячного заробітку, який він отримував на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області. Вислуга років позивача на вказаній посаді становить 24 роки 08 місяців.

Управлінням Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області, відповідно до постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12.04.2016 по справі № 730/236/16-а, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2016, проведено перерахунок раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % від суми його місячного заробітку без обмеження її максимального розміру у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 (а.с. 23-25, 26-27).

Для перерахунку пенсії прокуратурою Чернігівської області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, управлінню Пенсійного фонду України в Борзнянському районі було надано довідку про місячний заробіток позивача від 03.02.2016 № 18-64 (а.с. 12).

При цьому, у вказану довідку відповідачем не було включено доплату за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих (62%) згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.1996 № 232 та наказу Генерального прокурора України від 04.04.1996 № 181-к.

У зв'язку з наведеним, 14.06.2016 ОСОБА_2 звернувся до прокуратури Чернігівської області із заявою про надання йому додаткової довідки для перерахунку пенсії про заробітну плату на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області, з якої йому призначена пенсія, встановлена з 01.12.2015 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013. Також ОСОБА_2 просив включити в додаткову довідку складову його місячної заробітної плати, а саме доплату за вислугу 20 і більше років на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області (62%) згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.1996 № 232 та наказу Генерального прокурора України від 04.04.1996 № 181-к (а.с. 14-15).

Листом від 12.07.2016 № 18-253 прокуратура Чернігівської області повідомила, що у довідці від 03.02.2016 № 18-64 не враховано вищевказану доплату за вислугу 20 і більше років на посаді слідчих у зв'язку з тим, що виплата зазначеної доплати скасована постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 № 26 (а.с. 16).

Вважаючи дії відповідача протиправними, ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що прокуратура Чернігівської області, відмовляючи позивачу у видачі додаткової довідки для перерахунку раніше призначеної пенсії про його заробітну плату на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області, з якої йому призначена пенсія за вислугу років, з включенням до цієї довідки доплати за вислугу 20 і більше років на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області (62 %), діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що при наданні довідки для перерахунку пенсії відповідач зобов'язаний був керуватись вимогами частин 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які регулюють підстави та порядок проведення перерахунку пенсій прокурорсько-слідчим працівникам, в редакції, що діяла на час призначення йому пенсії, та незалежно від винесеної постанови Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 № 26, якою скасована доплата слідчим за вислугу 20 і більше років на посаді слідчого, мав включити зазначену доплату в довідку від 03.02.2016 № 18-64. Також, в обґрунтування своєї позиції апелянт посилається на недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, неможливості їх обмеження, визначених статтями 22, 64 Конституції України. Крім того, ОСОБА_2 звернув увагу на ст. 58 Конституції України про неприпустимість зворотної дії у часі законів та інших нормативно-правових актів.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру».

Частиною 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Колегія суддів звертає увагу, що дана редакція Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» була чинною на час призначення пенсії позивачу.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України «Про надбавки до грошового забезпечення працівників слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, Служби безпеки і прокуратури» від 21.02.1996 № 232, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії, було встановлено щомісячну доплату за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих органів прокуратури у розмірі 62 %.

Враховуючи наведене, прокуратурою Чернігівської області на виконання вищевказаних нормативно-правових актів, при видачі ОСОБА_2 довідок для обрахунку пенсії за попередні роки було включено вищевказану доплату (а.с. 17-22).

В подальшому Закон України № 1789-ХІІ втратив чинність, у зв'язку з прийняттям Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом) та статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України.

Також, постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 28.01.2015 № 26 внесено зміни до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.1996 № 232 та виключено положення про щомісячну доплату за вислугу років на посадах слідчих органів прокуратури.

Однак, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку, що внесені прийняттям Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 у справі № К/800/6054/15.

Таким чином, незалежно від винесеної постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 28.01.2015 № 26, якою внесено зміни до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.1996 № 232 та виключено положення про щомісячну доплату за вислугу років на посадах слідчих органів прокуратури, колегія суддів приходить до висновку, що прокуратура Чернігівської області, при видачі довідки позивачу, повинна була керуватись ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) та включити зазначену доплату в довідку від 03.02.2016 № 18-64, оскільки Закон України має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 1789-ХІІ в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 10.12.2013 у справі № 21-348а13 та від 17.12.2013 у справі № 21-445а13.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив її скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. З квитанцій від 24.01.2017 № 60 та від 10.04.2017 № 67 вбачається, що ОСОБА_2 сплачено судовий збір: за подачу адміністративного позову в розмірі 640, 00 грн.; за подачу апеляційної скарги в розмірі 704, 00 грн., які слід стягнути з прокуратури Чернігівської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до прокуратури Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області (правонаступник - Борзнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії прокуратури Чернігівської області щодо відмови у наданні ОСОБА_2 додаткової довідки для перерахунку раніше призначеної пенсії про заробітну плату на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області, з якої ОСОБА_2 призначена пенсія за вислугу років, з включенням до цієї довідки доплати за вислугу 20 і більше років на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області (62 %) згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 232 від 21.02.1996 та наказу Генерального Прокурора України від 04.04.1996 № 181-к, відповідно до Закону України від 05.11.1991 «Про прокуратуру».

Зобов'язати прокуратуру Чернігівської області надати ОСОБА_2 додаткову довідку для перерахунку раніше призначеної пенсії про заробітну плату на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області, з якої ОСОБА_2 призначена пенсія за вислугу років, з включенням до цієї довідки доплати за вислугу 20 і більше років на посаді слідчого прокуратури Борзнянського району Чернігівської області (62 %) згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 232 від 21.02.1996 та наказу Генерального прокурора України від 04.04.1996 № 181-к, відповідно до Закону України від 05.11.1991 «Про прокуратуру».

Стягнути з прокуратури Чернігівської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 344, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 17.05.2017.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.