Справа № 826/5082/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 квітня 2017 року № 826/5082/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФонду гарантування вкладів фізичних осіб
доВідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправною та скасування постанови,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі відповідач), в якому просить суд:

- Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 04.04.2017 ВП №53199170, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2017 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 21.04.2017.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на незаконність покладення на Фонд обов'язку вчиняти дії щодо виплати ПрАТ «Граве Україна страхування життя» коштів в сумі 10740312,22 грн. за виконавчим листом Київського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016 №826/10834/14 та відсутність в рамках спірних правовідносин факту невиконання Фондом рішення суду без поважних причин.

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав правомірності та обґрунтованості застосування до позивача міри відповідальності у формі штрафу в сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду по справі №826/10834/14 без поважних причин.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України за поданою сторонами письмовою заявою про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53199170 по примусовому виконанню виконавчого листа №826/10834/14, виданого Київським апеляційним адміністративним судом 12 серпня 2016 року, про зобов'язання Державної установи «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» вчинити необхідні дії щодо виплати (відшкодування) на користь Приватного акціонерного товариства «Граве Україна страхування життя» вкладів страхувальників за договорами довгострокового страхування життя у національній валюті України за тарифами головного страхування GX-3 у загальному розмірі 1 074 0312,22 грн.

Вказана вище постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №53199170, як зазначив позивач, що не заперечувалось відповідачем, отримана Фондом 20.03.2017.

У подальшому, на адресу позивача надійшла оскаржувана постанова, якою за невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений державним виконавцем строк на Фонд накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. (17 грн. (н.м.д.г.) *300).

Незгода позивача із вказаною вище постановою про накладення на нього штрафу зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч.1 ст.5 Закону).

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Так, згідно із ч. 6 ст. 26, ч.ч. 1, 2 ст. 63, ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з аналізу викладених норм, штраф накладається на боржника у разі невиконання рішення без поважних причин у встановлений строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Водночас, необхідним також є повідомлення боржника, шляхом надіслання рекомендованим листом із повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання його виконати рішення суду у встановлений законодавством строк.

Отже, підставою для прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу є невиконання боржником без поважних причин рішення у строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, за умови обізнаності боржника про таку постанову та про строк, у який він може добровільно виконати таке рішення.

Як уже зазначено вище судом, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №53199170 отримана позивачем 20.03.2017, належних доказів її оскарження суду не надано.

Суд звертає увагу, що позивачем не заперечувався факт того, що станом на 04.04.2016 року вказаний вище виконавчий лист не був виконаний.

При цьому, позивачем не надано суду доказів того, що він у період з 20.03.2017 р. по 04.04.2016 р. вчиняв будь-які дії, направлені на виконання виконавчого листа №826/10834/14, виданого Київським апеляційним адміністративним судом 12.08. 2016 року.

Разом з тим, наявна в матеріалах справи заява позивача від 24.03.2016, в якій Фонд просив відповідача звернутись до суду з заявою про роз'яснення судового рішення та із заявою про встановлення способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016 по справі №826/10831/14, відхиляється судом як доказ поважності причин невиконання/неможливості виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Так, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2016 у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення способу і порядку виконання судового рішення та про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016 відмовлено з підстав не видачі, на час розгляду судом заяви, виконавчого документу.

Реалізації права на повторне звернення до суду за роз'ясненням судового рішення та встановленням способу і порядку його виконання, з моменту обізнаності щодо наявної процедури примусового виконання судового рішення, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не здійснив.

Звернення ж до суду саме державного виконавця на підставі заяви сторони виконавчого провадження, відповідно до положень статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є правом, а не обов'язком.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин невиконання судового рішення в межах виконавчого провадження ВП №53199170 у встановлений державним виконавцем строк.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що прийнявши оскаржувану постанову, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством. При цьому, правові підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови позивачем не доведено, а судом не встановлено.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України підстави для присудження на користь позивача понесених ним судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя П.О. Григорович