Справа № 408/8183/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року справа № 408/8183/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 02 березня 2017 року у справі № 408/8183/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (далі відповідач), в якому просив: визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області щодо перерахунку йому щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком та виплати 4730 грн. з урахуванням раніше виплаченої суми; зобов'язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області здійснити перерахунок йому щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком та виплатити 4730 грн. з урахуванням раніше виплаченої суми (а.с. 2-7).

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 02 березня 2017 року у справі № 408/8183/16-а адміністративний позов було задоволено, внаслідок чого: визнано неправомірними дії управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації щодо відмови у проведенні ОСОБА_2 перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня відповідно до вимог закону; зобов'язано управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації провести ОСОБА_2 з урахуванням здійсненої виплати перерахунок та виплату щорічної разової допомоги до 5-го травня за 2016 рік відповідно до вимог частини п'ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи із розміру 5-ти мінімальних пенсій за віком (а.с. 30).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 39-40).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач має статус учасника бойових дій та користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується відповідним його посвідченням.

З виписки із карткового рахунку, сформованою на ім'я позивача ПАТ «Приватбанк», вбачається, що відповідач 21 квітня 2016 року перерахував йому щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня в розмірі 920,00 грн.

07 листопада 2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив здійснити йому нарахування та виплату невиплаченої частини вказаної допомоги за 2016 рік в сумі 4730,00 грн.

На подану позивачем заяву, відповідач, письмовою відповіддю від 11 листопада 2016 року за № 4765 відмовив йому у перерахунку виплаченої суми щорічної разової допомоги до 5-го травня, посилаючись на те, що під час виплати вказаної допомоги управлінням не було порушено діючого законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягає ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Пільги для учасників бойових дій та прирівняних до них осіб визначені у ст. 12 Закону № 3551-XII.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 17 Закону № 3551-XII фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Пунктом 26 розділу VІ Прикінцеві і перехідні положення Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону № 3551-XII, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Зазначений закон набрав чинності, його положення у встановленому порядку не були визнані неконституційними. Більш того, саме норми Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79) у випадку колізії однопредметних нормативно-правових актів підлягають пріоритетному застосуванню, оскільки прийняті пізніше в часі за норми ст. 12 Закону № 3551-XII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом № 3551-XII і Законом України від 23.03.2000 № 1584-III Про жертви нацистських переслідувань (далі Закон № 1584-III) установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII і Законом № 1584-III, здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) вязням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень.

У відповідності до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Як вбачається з матеріалів справи, виплата разової щорічної грошової допомоги позивачу здійснена відповідачем в квітні 2016 року (а.с. 12) в розмірі, визначеному постановою КМ України від 02 березня 2016 року №141 Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань.

Тобто, відповідачем виконано зобов'язання перед позивачем відповідно до чинного положення зазначеної постанови та чинного Бюджетного Кодексу України, а тому вказані позивачем обставини не можуть розглядатися як достатні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

З огляду на викладене, суд першої інстанції не встановив належним чином обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та зробив помилковий висновок про наявність підстав для задоволення позову. Відтак, постанова місцевого суду підлягає скасуванню у відповідності до приписів п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 02 березня 2017 року у справі № 408/8183/16-а - задовольнити.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 02 березня 2017 року у справі № 408/8183/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_3