Справа № 815/6005/16
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р. Справа № 815/6005/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю сторін:
Представник позивачаОСОБА_5 (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у задоволені адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 відмовлено повністю.

ОСОБА_7 особа-підприємець ОСОБА_6 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 06 березня 2017 року по справі № 815/6005/16 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи було неповно зясовано усі обставини справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 05.09.2016р. по 07.09.2016р. на підставі вимог п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, ст.13 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", Наказу Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеський області №318 від 01.09.2016р., та направлення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №01-045/475 від 05.09.2016року, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_8 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_6 в частині дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За наслідками вказаної перевірки Іллічівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області складено Акт №1592/10/15-03-13-01/НОМЕР_1 від 15.09.2016р. «Про результати позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_6 в частині дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період з 01.05.2015р. по 30.06.2016р.», у висновках якого наголошено на порушення ОСОБА_7 особою-підприємцем ОСОБА_6 вимог ст.ст.162, 163, п.п.164.1.2 ст.164, п.167.1 ст.167, ст.168, ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковим агентами з доходів платника у вигляді заробітної плати у сумі 14139,84грн.; п.п.1.1, п.п.1.3, п.п.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень п.168.1 ст.168. ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України в наслідок чого донараховано військовий збір у сумі 1237,65грн.; п.п.1 ст.4, п.2 ст.6, п.4 ст.6, п.1 ст.7, п.1 ст.8, п.8 ст.8, п.8 ст.9 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" внаслідок чого донараховано єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності у сумі 24124грн.

На підставі складеного Акта перевірки №1592/10/15-03-13-01/НОМЕР_1 від 15.09.2016р. Іллічівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області винесено Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2016р., Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2016р., податкові повідомлення-рішення від 03.10.2016р. №, №.

Не погодившись з означеними Рішенням Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.09.2016р., Вимогою Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.09.2016р., та податковими повідомленнями-рішеннями Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області від 03.10.2016р. №, №, позивач ОСОБА_7 особа-підприємець ОСОБА_6 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року у задоволені адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 відмовлено повністю. Колегія суддів не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2016 року між ТОВ «Камбіо сіті» (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_6 (Орендар) укладено Договір оренди, згідно умов котрого Орендодавець зобов'язується передати, а Орендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування, за плату: робоче місце - кухонне приміщення, з відповідними допоміжними підсобними і побутовими приміщеннями, оснащеними необхідним інвентарем та обладнанням, забезпеченого необхідними енергоносіями; робоче місце - реалізація готових страв закритого і відкритого залу для відвідувачів, із забезпеченням персоналу для обслуговування клієнтів Орендаря; загальною площею 106,0квм., яке знаходиться за адресою: Одеська область, м Чорноморськ, вул.Пляжна,1, кафе «СІТІ». Об'єкт Оренди знаходиться в технічно справному стані і є придатним для організації діяльності Орендаря.

04.01.2016 року між ТОВ «Камбіо сіті» (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_6 (Орендар) підписано Акт приймання-передачі приміщення, відповідно до якого ТОВ «Камбіо сіті» (Орендодавець) передало, а ФОП ОСОБА_6 (Орендар) прийняла робоче місце - кухонне приміщення, з відповідними допоміжними підсобними і побутовими приміщеннями, оснащеними необхідним інвентарем та обладнанням, забезпеченого необхідними енергоносіями; робоче місце - реалізація готових страв закритого і відкритого залу для відвідувачів, із забезпеченням персоналу для обслуговування клієнтів Орендаря; загальною площею 106,0квм., яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул.Пляжна,1, кафе «СІТІ».

Тобто, з 04.01.2016 року ФОП ОСОБА_6 орендоване робоче місце - кухонне приміщення, з відповідними допоміжними підсобними і побутовими приміщеннями, оснащеними необхідним інвентарем та обладнанням, забезпеченого необхідними енергоносіями, однак, перевірка була проведена за період з 01.05.2015 року по 30.06.2016 рік та податкові зобовязання були нараховані за цей період.

В Акті перевірки Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області №1592/10/15-03-13-01/НОМЕР_1 від 15.09.2016р. зазначено, що фахівцями податкового органу проведено фактичну перевірку кафе «Сіті», розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул.Пляжна,1, в частині дотримання роботодавцями законодавства щодо укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в межах якої опитано найманих працівників, які на момент перевірки виконували трудові функції, а саме: ОСОБА_9 - працює на посаді повара з травня 2015 року, відповідно до пояснень котрого його заробітна плата складає 3700 грн. на місяць; ОСОБА_10 - працює на посаді шеф-повара з травня 2015 року, відповідно до пояснень його заробітна плата складає 4000 грн. на місяць; ОСОБА_11 - працює на посаді повара з січня 2016 року, відповідно до пояснень котрого його заробітна плата складає 4000 грн. на місяць; ОСОБА_12 - працює на посаді повара з 15.07.2016 р., відповідно до пояснень заробітну плату на момент перевірки не отримував.

Як вибачається з матеріалів справи трудові договори із вказаними вище працівниками позивачем були укладені 08.07.2016 року (а.с. 31-39) та згідно відомістю нарахування заробітної плати перша заробітна плата їм була виплачена за липень 2016 року (а.с. 43-44).

На підтвердження не здійснення господарської діяльності у кафе «Сіті» до липня 2016 року, позивач надала копії сторінок Книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість) з підсумками доходів за 1 квартал 2016 р., за 2 квартал 2016 р., та за 3 квартал 2016 р.; податкової декларації платника єдиного податку - ФОП за перше півріччя 2016 р. та копія квитанції № 2 підтвердження про отримання звітності ДФСУ; податкової декларації платника єдиного податку - ФОП за третій квартал 2016 року та копія квитанції № 2 підтвердження про отримання звітності ДФСУ.

На безпідставність посилання відповідача в Акті позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_6 на інформацію, отриману в ході проведення фактичної перевірки іншого платника податків, а саме власника кафе «Сіті», тобто Орендодавця ТОВ «Камбіо Сіті» позивач також посилається і в своїй апеляційній скарзі.

Означене також підтверджується і листом ТОВ «Камбіо Сіті» від 22.02.2017 року на лист позивача від 20.02.2017 року, надісланий останнім з метою з'ясування ряду питань щодо фактичної перевірки в липні 2016 р. стосовно нього.

Так, у своєму листі від 22.02.2017 року ТОВ «Камбіо Сіті» (а.с.131), зокрема зазначає:

«... У відповідності до Наказу № 257 від 26.07.2016 р. Іллічівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було проведено фактичну перевірку кафе «Сіті», розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Пляжна, буд. 1. За результатами перевірки був складений Акт № 1295/1503-1301/20938257 від 05.08.2016р та прийнято ряд податкових повідомлень рішень, за заниження податків з виплат по цивільно-правовим відносинам.

У зв'язку із тим, що ТОВ «Камбіо Сіті» дійсно допустило порушення законодавства, та не сплатило суми ПДФО, військового збору та суми ЄСВ з цивільно-правових договорів укладених з фізичними особами на здійснення разової роботи, ним були сплачені усі донарахування та штрафні санкції виписані податковою та не оскаржувало їх.

На підтвердження зазначеного надано довідку видану Головним управлінням Держпраці в Одеській області № 15-04-021/0270 від 23.09.2016 р. щодо проведення перевірки додержання законодавства про працю, яка свідчить про наступне: За період, що перевірявся, встановлені цивільно-правові відносини з громадянами (а.с.133).

ОСОБА_10 з травня 2015 р. до липня 2015 р. отримував практичні навики та досвід з професії кухар, потім під час зимових та весняних свят та на початку сезону - літа 2016 року залучався до співпраці з ТОВ «Камбіо Сіті» на підставі цивільно-правових договорів кухарем;

ОСОБА_9 з 29 квітня по травень 2016 року отримував практичні навики та досвід з професії кухар, у червні залучався до співпраці на підставі цивільно-правового договору;

ОСОБА_13 з січня до червня 2016 р. час від часу залучався до співпраці з ТОВ «Камбіо Сіті» на підставі цивільно-правових договорів...».

Крім того, як вибачається із пояснень вказаних вище осіб, доданих відповідачем до заперечень на адміністративний позов (а.с. 74-83):

- у ОСОБА_11 не вказано, хто з представників податкової відбирав пояснення, не вказано документ підтверджуючий його особу, спосіб працевлаштування та дані особи, яка приймала на роботу;

- у ОСОБА_9 не вказано документ що підтверджує його особу, ОСОБА_9 приймав на роботу ОСОБА_10, який взагалі не працював у ФОП ОСОБА_6 на той час. В графі місце основної роботи вказано кафе «Сіті», а в дужках «ФОП ОСОБА_6».

- у ОСОБА_10 в графі місце основної роботи вказано кафе «Сіті», а в дужках «ФОП ОСОБА_6».

Крім того, суду не надано доказів того, що у ФОП ОСОБА_6 працює бухгалтер ОСОБА_5, яка у всіх актах зазначена, як особа, що видавала заробітну плату.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР (надалі - Закон № 108/95-ВР), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 5 Закону № 108/95-ВР, організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на державному рівні; галузевих, регіональних угод; колективних договорів; трудових договорів.

Приписами ст. 30 Закону № 108/95-ВР передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпунктів 164.1.1, 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Підпунктами 164.2.1, 164.2.2 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору.

Згідно п. 18.1 ст. 18 ПК України, податковим агентом є особа, на яку Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Підпунктом 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Кодексу.

Одночасно, у силу норми п. 171.1 ст. 171 ПК України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету, згідно пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України, під час виплати оподатковуваного доходу.

Починаючи з 03 серпня 2014 року, у зв'язку з набранням чинності Законом України від 31.07.2014 року № 1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України», передбачено нарахування та утримання із заробітної плати осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, військового збору.

Пунктом 161 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.3 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.4 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Згідно положень п. 51.1 ст. 51 ПК України, податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку органу державної податкової служби за місцем свого обліку.

Обов'язки податкових агентів також закріплені в п. 176.2 ст. 176 ПК України.

Згідно п. 110.1 ст. 110 ПК України, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність в разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншими законодавчими актами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Таким чином, з контексту вищенаведених норм податкового законодавства випливає, що необхідною умовою для утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору (в т.ч. працівника) є наявність факту виплати такого доходу фізичній особі податковим агентом за трудовою чи цивільно-правовою угодою.

У відповідності до абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.01.2014 року № 2464-ІV (надалі - Закон № 2464-IV), платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове страхування є роботодавці - фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове страхування є сума нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. (абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-ІV).

За вимогами норм ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-ІV, платник єдиного внеску зобов'язаний, в тому числі, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно норм ч. 4 ст. 8 Закону № 2464-VI, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган вправі обчислити єдиний внесок на підставі актів перевірок правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплати на суми яких нараховується єдиний внесок. (п. 3 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Так, згідно п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Зі змісту акта перевірки не можливо встановити яким чином та на підставі яких документальних доказів податковий орган дійшов подібних висновків. В Акті відсутні посилання на будь-які первинні документи, окрім письмових пояснень гр. ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Також, в листі ДПА України від 01.04.10р. № 6584/7/23-4017/199 «Про використання в роботі Методичних рекомендацій щодо перевірок достовірності формування валових витрат на оплату праці, утримання ПДФО, встановлення фактів виплат зарплати в «конвертах», виявлення працівників, трудові відносини з якими не оформлені належним чином» надані рекомендації щодо дій податківців при встановленні фактів виплат заробітної плати в «конвертах», оформлення з найманими працівниками офіційно трудових відносин.

Зі змісту даного листа вбачається, що з метою визначення повноти нарахування заробітної плати, а також повноти декларування податку з доходів фізичних осіб в обов'язковому порядку пропонується провести порівняльний аналіз даних бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються фонду оплати труда, розміру заробітної плати, чисельності працівників та здійснити такі дії. Визначити питому вагу витрат на оплату праці в загальній сумі валових витрат (порівняти дані рядка 400 балансу "Забезпечення витрат персоналу", рядка 240 звіту про фінансові результати "Витрати на оплату праці" з даними податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум податку з доходу фізичних осіб, утриманого з них за формою № 1ДФ.

Провести аналіз наказів щодо встановлення робочого часу, в тому числі скороченого, порівняти з розрахунковими відомостями на заробітну плату та порівняти з отриманою від податкової міліції по результатах проведених опитувань найманих працівників інформацією щодо фактичного робочого часу.

Провести аналіз показників: розмір окладу (ставки), зазначеного у штатному розписі, трудових договорах (контрактах, угодах) з законодавчо встановленим розміром мінімальної заробітної плати, а також з фактично нарахованим та виплаченим розміром заробітної плати, зазначеним у розрахункових та платіжних відомостях. У разі встановлення фактів невідповідності нарахованої та виплаченої заробітної плати разом із залученими працівниками податкової міліції провести опитування найманих працівників щодо причин невідповідності або щодо фактичного розміру отриманої ними заробітної плати.

Між іншим наголошено, що до функцій органів ДПС відноситься контроль за повнотою та своєчасністю сплати податків до бюджету, а питання дотримання законодавства про працю не віднесено до компетенції податкових органів, тому до одночасного проведення перевірок платників податків доцільно залучати відповідні органи, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про оплату праці на підприємствах, а також міліцію.

Отже, відповідач для отримання об'єктивної, неупередженої та правдивої інформації щодо предмету доказування, міг і мав право в межах наданих йому повноважень покласти в основу акту не лише пояснення фізичних осіб.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування рішень належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року по справі № 815/6005/16, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф від 15.09.2016 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області № НОМЕР_2 від 03.10.2016 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області № НОМЕР_3 від 03.10.2016 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області № НОМЕР_4 від 15.09.2016 р.

Стягнути з Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_14 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір в розмірі 580 грн. за квитанцією ПриватБанк від 11.11.2016 року № 0.0.649190341.1 та в розмірі 660 грн. за квитанцією АБ «Південний» № ПН6719 від 17.03.2017 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Постанову складено у повному обсязі 17 травня 2017 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3