Справа № 127/3414/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/3414/17
Головуючий у 1-й інстанції: Бар`як А.С.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
16 травня 2017 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П.
суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
У зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято у порядку скороченого провадження, згідно з ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. і відноситься до 3 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 11.12.1992 року Вінницькою облдержадміністрацією.
Після досягнення віку, з якого позивач має право на отримання пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Листом відповідача № 1931/06-33-3/02-2 від 19.10.2016 року позивачу було відмовлено в задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю підтверджуючих первинних документів про кількість днів роботи в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Позивач, вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, звернувся за захистом своїх прав до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з з обгрунтованості позовних вимог позивача, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.
Згідно зі статтею 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Підпунктом "ґ" пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФ України від 25 листопада 2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
У разі неможливості подання довідки за формою 122 внаслідок ліквідації підприємств, установ, організацій для визначення права на призначення пенсії надаються первинні документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження:
- довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати.
Документами, які підтверджують факт перебування осіб на території зони відчуження можуть слугувати довідки з місця роботи із зазначенням населених пунктів чи зон небезпеки та днів виїзду до зони відчуження, довідки про нараховану за період роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС заробітну плату за основним місцем роботи із зазначенням показниками кратності оплати праці, відомості (особові рахунки) на виплату заробітної плати, посвідчення про відрядження в зону відчуження, табелі обліку робочого часу в зоні відчуження, маршрутні листи з відміткою про в`їзд в населені пункти зони відчуження тощо.
Відповідачем в апеляційній скарзі не заперечується той факт, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. і відноситься до 3 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 11.12.1992 року Вінницькою облдержадміністрацією.
У матеріалах справи містяться: копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р.; довідка від 16.10.92 р. № 295/20-4 Комунального господарства України Вінницьке шляхове управління по ремонту і утриманню міських шляхів та споруд на них (а.с. 29), згідно якої ОСОБА_1 працював на діючому пункті дезактивації техніки в с. Діброва з 20.06.1986 р. по 28.06.1986 року та в с. Дитятки з 19.09.1986 р. по 04.10.1986 р. всього 25 днів, в розумінні норми ст. 10, абзацу 5 ч. 1 п. 3 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; копія трудової книжки НОМЕР_2 , виписаної на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с. 13), згідно записів якої ОСОБА_1 має достатньо загального трудового стажу для реалізації права на призначення відповідної пенсії, при цьому з 04.04.1984 року по 06.11.1992 року ОСОБА_1 працював на посаді дорожнього майстра по ремонту доріг в Вінницькому експлуатаційно-лінійному управлінні автошляхів, і згідно наказів № 151 від 07.08.1986 року та № 221 від 25.11.1986 року був заохочений грошовими преміями за активну участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; копія виданих Департаментом міського господарства міської ради особових рахунків по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 за 1986 рік та копія відповіді Департаменту комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради КП "Вінницьке шляхове управління" від 12.07.2016 року № 235 (а.с. 21-24), зміст яких вказує, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження ЧАЕС пункт дезактивації с. Діброва та с. Дітятки Чорнобильського району Київської області в період з 20.06.1986 року по 28.06.1986 року була нарахована заробітна плата 61 крб. 10 коп., а в період з 19.09.1986 року по 04.10.1986 року була нарахована заробітна плата за 16 днів 161 крб. 76 коп., при цьому ОСОБА_1 отримав премію як учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС згідно наказу № 151 від 07.08.1986 року в розмірі 30 крб., а згідно наказу № 221 від 25.11.1986 року в розмірі 20 крб.
Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
А тому, колегія суддів вважає, що відсутність первинних документів не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на належне пенсійне забезпечення, оскільки він має право на призначення пенсії як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В. Совгира Д. І.