Справа № 2-а-8020/10/1570
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а-8020/10/1570

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 р.

Справа № 2-а-8020/10/1570

Категорія:8.1.1

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі – Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МЕП" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МЕП" до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість від 27.07.2010 року за № 2313/15-02, зобов'язання відповідача поновити запис про свідоцтво платника податку на додану вартість та опублікувати на сайті Sta-gov.ua, –

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року ТОВ "МЕП" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що акт про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість від 27.07.2010 року за № 2313/15-02 прийнятий відповідачем з порушенням норм податкового законодавства, оскільки позивачем щомісячно на протязі року подавалися податкові декларації з податку на додану вартість, із яких декларації за червень-серпень 2009 року, січень-травень 2010 року свідчать про наявність у ТОВ «МЕП» оподаткованих поставок, тому у відповідача були відсутні підстави для прийняття вказаного акту, що зумовило позивача звернутися до суду з дійсним позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2010 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ТОВ «МЕП» подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що рішення першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідачем був складений реєстр податкових декларацій (податкових розрахунків). До вказаного реєстру були включені податкові декларації ТОВ «МЕП» з податку на додану вартість за червень 2009 року від 16.07.2009 року, липень 2009 року від 19.08.2009 року, серпень 2009 року від 21.09.2009 року, вересень 2009 року від 19.10.2009 року, жовтень 2009 року від 19.11.2009 року, листопад 2009 року від 19.12.2009 року, грудень 2009 року від 19.01.2010 року, січень 2010 року від 19.05.2010 року, лютий 2010 року від 22.03.2010 року, березень 2010 року від 20.04.2010 року, квітень 2010 року від 20.05.2010 року, травень 2010 року від 20.06.2010 року та червень 2010 року від 19.07.2010 року.

З декларацій зазначених у реєстрі податкових декларацій, що є додатком до акту про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість вбачається, що за період з червня 2009 року по червень 2010 року у позивача не виникали податкові зобов'язання, а лише виникало право на податковий кредит за договорами оперативної оренди комунального майна, відповідно до якого позивач орендував нежитлові приміщення та сплачував орендну плату орендодавцю за користування цими нежитловими приміщеннями, та за договором купівлі-продажу № 6 від 30.04.2010 року, відповідно до якого ТОВ «МЕП» придбало у власність системи газопостачання.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під оподатковуваними поставками слід мати на увазі поставку товарів або поставку послуг, у результаті яких у платника податку - постачальника виникає об'єкт оподаткування податком на додану вартість та, відповідно, нараховуються податкові зобов'язання з цього податку.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що поняттям оподатковуваних поставок не охоплюються операції платника податку з придбання товарів і послуг, у тому числі тих, із яких у покупця виникає право на податковий кредит, а також операції, звільнені від оподаткування або такі, що не є об'єктом оподаткування згідно зі статтями 3 та 5 Закону "Про податок на додану вартість".

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України “Про податок на додану вартість”.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на наступному

Відповідно до пп. ґ). п.9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість здійснюється за ініціативою податкового органу або особою, у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або надає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Така ж сама підстава для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість передбачена у пп. ґ). п. 25 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000 № 79 (далі - Положення).

Згідно з п. 25.2.1. Положення органи державної податкової служби здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість у разі існування підстав, визначених у підпунктах «б»-«г»пункту 25 Положення. Такі рішення можуть бути прийняті за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей), зокрема, реєстру (переліку) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за дванадцять послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність у таких деклараціях (податкових розрахунках) оподатковуваних поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "ґ" пункту 9.8 статті 9 Закону). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником податку на додану вартість та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до органу державної податкової служби, загальні обсяги оподатковуваних поставок звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Відповідно до ст. 1 п. 1.3. Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку - це особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка ввозить (пересилає) товари на митну територію України.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" під оподатковуваними операціями для цілей цього Закону розуміються будь-які операції платників податку, які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість. Перелік оподатковуваних операцій визначений пунктом 3.1 статті 3 зазначеного Закону, до складу якого в тому числі входять поставки товарів та послуг, місця надання яких знаходиться на митній територій України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави постачальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Відповідно до пункту 1.4 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" поставка товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу. Не належать до поставки операції з передачі товарів у межах договорів схову (відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу права власності (користування або розпорядження) на такі товари іншій особі.

Поставка послуг - будь-які операції цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпорядження товарами, у тому числі нематеріальними активами, а також з поставки будь-яких інших, ніж товари, об'єктів власності за компенсацію, а також операції з безоплатного виконання робіт, надання послуг. Поставка послуг, зокрема, включає надання права на користування або розпорядження товарами у межах договорів оренди (лізингу), поставки, ліцензування або інші способи передачі права на патент, авторське право, торговий знак, інші об'єкти права інтелектуальної, в тому числі промислової, власності.

Відповідно до наведеного оподатковувана поставка є різновидом оподатковуваної операції. При цьому ознакою оподатковуваної операції, а отже, і оподатковуваної поставки, є виникнення в результаті її здійснення об'єкта оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, з аналізу наведених законодавчих норм випливає, що під оподатковуваними поставками слід мати на увазі поставку товарів або поставку послуг, в результаті яких у платника податку-постачальника виникає об'єкт оподаткування податком на додану вартість та, відповідно, нараховуються податкові зобов'язання з цього податку.

Ураховуючи викладене, поняттям оподатковуваних поставок не охоплюються операції платника податку з придбання товарів і послуг, у тому числі тих, із яких у покупця виникає право на податковий кредит, а також операції, звільнені від оподаткування або такі, що не є об'єктом оподаткування згідно зі статтями 3 та 5 Закону України від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР "Про податок на додану вартість".

Відтак, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, –

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МЕП" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2010 року у справі № 2-а-8020/10/1570 – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в повному обсязі – 17 жовтня 2011 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян