Справа № 642/1569/17
Суддя: Проценко Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 642/1569/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Проценко Л.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із адміністративним позовом в якому просила визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові в перерахунку її пенсії; зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду в Холодногірському районі м. Харкова здійснити їй перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014 року.

Відповідач надав письмові заперечення, в яких зазначив, що з 01.06,2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена згідно ЗУ «Про державну службу». Оскільки поняття «норми пенсійного забезпечення» є родовим поняттям, то воно включає у себе як норми щодо призначення пенсій, так і норми щодо перерахунку пенсій. Таким чином, нові спеціальні пенсії не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно зі ст. 183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню у порядку скороченого провадження. При цьому суд відзначає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Судом встановлено, що позивач є вимушено переміщеною особою з тимчасово непідконтрольної Уряду України території. У зв'язку зі здійсненням антитерористичної операції на Сході України позивач змушений був виїхати з м. Горлівка Донецької обл. до м. Харків, де наразі мешкає, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 31.10.2014 р., виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Холодногірського району Харківської міської ради.

Позивач отримувала пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1 виданим у 2012 році, і раніше перебував на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Горлівка.

Постановою Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 22.05.2014р. було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправним та скасовано рішення №23 від 11.03.2014р. Управління пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області про відмову в перерахунку пенсії із заробітку ОСОБА_1 Також зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014р. Дана постанова залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вищевказаною постановою Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 22.05.2014р. вже було встановлено право позивачки на перерахунок її пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014р. Ця постанова набрала законної сили. Тому вказані у позові обставини не потребують додаткового доказування.

Відповідачем у даній справі є інший територіальний орган у структурі Управління пенсійного фонду України, стосовно якого рішення про перерахунок пенсійних виплат ОСОБА_1 не виносилося. Разом із цим, на відповідача, який уповноважений здійснювати нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 покладається обв'язок з перерахування пенсії позивачки, з правових підстав, визначених у постанові Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 22.05.2014р., так як відповідач уповноважений державою на виконання тих самих функцій, що й Управління пенсійного фонду України у Калінінському районі м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" «в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України "Права, свободи та обов'язки людини і громадянина". Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.»

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі витупала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22, 46, 58, 64 Конституції України, ст. ст. 6-11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 167,183-2, 186 КАС України, ст. ст. 47, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Київське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум винагороди за вислугу років (40%) від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, а також сум індексації (заробітної плати) грошових доходів громадян, з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум з 01.03.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Г. Проценко