Справа № 576/1668/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 травня 2017 року м. Київ К/800/9660/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - УПФУ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати неправомірним рішення відповідача від 20 липня 2016 року № 24 (далі - спірне рішення), яким їй відмовлено у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-XII) з урахуванням усіх наведених у Довідці Сумської митниці Державної фіскальної служби України від 11 липня 2016 року № 05.02/171 (далі - довідка) складових заробітної плати, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та різниці у 5% між надбавкою за вислугу років у 25% згідно закону № 3723-ХІІ та надбавкою у 30% згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 року № 767 «Про умови оплати праці працівників митної служби» (далі - спірні виплати); зобов'язати відповідача провести з 1 лютого 2016 року перерахунок раніше призначеної пенсії позивача з урахуванням наведених складових заробітної плати, зазначених у довідці (далі - спірний перерахунок пенсії).

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що має право на урахування вищевказаних виплат при обчисленні розміру її пенсії та на спірний перерахунок такої, який відповідач, всупереч вимог чинних положень законодавства, протиправно відмовляється здійснювати, а відтак ОСОБА_1 просила про задоволення позову.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року, позов задоволено частково, визнано протиправним спірне рішення та зобов'язано відповідача провести ОСОБА_1 з 1 липня 2016 року спірний перерахунок раніше призначеної пенсії.

Відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2017 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржникові у строк до 18 квітня 2017 року запропоновано усунути зазначені в ухвалі недоліки скарги та роз'яснено, що у випадку їх невиконання касаційну скаргу буде повернуто.

Вказані в ухвалі судді недоліки касаційної скарги усунуто скаржником у встановлений судом процесуальний строк, однак у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що позивач має право на врахування при обчисленні розміру її пенсії спірних виплат, а відтак і на відповідний перерахунок пенсії, оскільки такі входять до структури заробітної плати та на них було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судами, ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача з 12 квітня 2012 року як одержувач пенсії відповідно до положень Закону № 3723-ХІІ у розмірі 80% від сум її заробітної плати, на які нараховувались страхові внески (збір) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які (суми) були зазначені у виданих Сумською митницею Державної фіскальної служби України 5 квітня 2012 року довідці № 06-02/138 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ та довідці № 06-02/139 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Зазначені довідки не містили в собі даних щодо складових заробітної плати, про які йдеться у позовних вимогах позивача, хоча з останніх проводились утримання збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У липні 2016 року ОСОБА_1 отримала у Державної фіскальної служби України (яка є правонаступником Глухівської митниці) оновлену (за передбаченою на цей час формою) довідку про усі складові заробітної плати позивачки за період її роботи у митниці з 1 квітня 2010 року по 31 березня 2012 року, яку 14 липня 2016 року подала відповідачу разом із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії.

За результатом розгляду наведеної заяви спірним рішенням відповідача було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що з 1 травня 2016 року - дати набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII) стаття 37-1 Закону № 3723-XII не діє, а здійснення перерахунків раніше призначених пенсій чинним законодавством не передбачено.

Так, у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР, в редакції, що діяла на час подання позивачем заяви про здійснення спірного перерахунку пенсії) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, надбавка за вислугу років, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Вказана правова позиція неодноразово висловлювалась у рішеннях Верховного Суду України, а тому в силу положень статей 161 і 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України повинна бути врахована судами усіх інстанцій при виборі і застосуванні відповідних норм права.

Суди також надали правильну оцінку доводам відповідача про те, що на момент надходження заяви позивача про здійснення їй спірного перерахунку пенсії не діяла стаття 37-1 Закону № 3723-XII, з огляду на таке.

На спірні правовідносини поширюється дія спеціального законодавства, яким є положення Закону № 3723-XII, а також, в частині, що не врегульована цим Законом, норми загального законодавства, зокрема, Закону № 1058-IV.

Статтею 37-1 Закону № 3723-XII врегульовано питання перерахунку пенсії, призначеної згідно цього Закону у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом.

У даному випадку позивач просила здійснити перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що при її призначенні були враховані не всі види виплат і складові заробітної плати, з урахуванням яких мало б здійснюватись обчислення її розміру.

Тобто, у даному випадку на спірні правовідносини не поширює свою дію стаття 37-1 Закону № 3723-XII, оскільки позивач звернулась за перерахунком пенсії з інших підстав, ніж передбачено вказаною правовою нормою.

Окрім цього, можливість такого перерахунку пенсії з вказаних позивачем у її заяві підстав передбачена Законом № 1058-IV.

Враховуючи викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позову узгоджується з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року, відмовити.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк