Справа № 495/1133/17
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/1133/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дії відповідача при розгляді заяви про перерахунок пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дії відповідача при розгляді заяви про перерахунок пенсії, зобов`язання вчинити певні дії та просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 , в перегляду/ обчислення/перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та не включення при її обчисленні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та вихідної допомоги при звільненні (у тому числі при звільненні у зв`язку з ліквідацією військової частини НОМЕР_1 );

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про проведення повторного обчислення пенсії ОСОБА_1 з включенням при її обчисленні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2010-2011 роки, матеріальної допомоги на оздоровлення за 2010-2011 року, індексації та вихідної допомоги при звільненні (у тому числі при звільненні у зв`язку з ліквідацією військової частини НОМЕР_1 ), про проведення без обмеження строку з 14 січня 2012 року перерахунку та здійснення відповідних виплат;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 640 гривень;

- відповідно до п.4 ч.1 ст. 163 КАС України зобов`язати Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області в місячний термін надати до суду звіт про виконання судового рішення.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.

31 жовтня 2006 року ОСОБА_1 була звільнена з військової служби у зв`язку з ліквідацією (скороченням штату) військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку зі звільненням на підставі ч.2 ст.15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції станом на 29.04.2006 року) командуванням військової частини НОМЕР_1 була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

17.11.2006 року наказом начальника Ізмаїльського прикордонного загону ОСОБА_1 була повторно призвана на військову службу. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 265-ос від 19 грудня 2011 року вона була звільнена у відставку за ст. 26 ч. 6 п. «б» Законну України «Про військовий обов`язок і військову службу», за станом здоров`я.

Відповідно до абзацу 6 частини 2 ст. 15 Закону N 3 591-IV у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби.

ОСОБА_1 була виплачена різниця матеріальної допомоги при звільненні у розмірі 6 441,25 гривень. Таким чином, вихідна допомога при звільненні їй була виплачена двічі, 31 жовтня 2006 року і 26 грудня 2011 року та відповідно до законодавства складає загальний розмір вихідної допомоги виходячи із стажу військової служби, на підставі чого їй обчислена пенсія за вислугу років.
3 13 січня 2012 року ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, яка призначена їй Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідок військової частини НОМЕР_2 про розмір грошового забезпечення за 24 календарних місяця підряд перед зверненням за пенсією та розмір грошового забезпечення за останній повний місяць служби.
ОСОБА_1 вважає, що з вини роботодавця були порушені її права, а саме пенсія їй призначена відповідно до вищевказаних довідок з заниженням реального розміру грошового забезпечення, з якого повинна була обчислена пенсія, зокрема до довідки про розмір грошового забезпечення за 24 місяця підряд перед зверненням за пенсією не включені суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та вихідної допомоги при звільненні, а до довідки про розмір грошового забезпечення за останній повний місяць служби не включена 1/12 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення.
Отримавши відповідне звернення ОСОБА_1 з проханням провести перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, га деяких інших осіб» на підставі оновлених довідок військової частини НОМЕР_2 № 655 та № 656 від 05 грудня 2016 року. На звернення ОСОБА_1 відповідач, своїм Листом від 23.12.2016 року за № 1470/С-11 повідомив, що їй відмовленоу здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачене врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії таких видів, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація та вихідна допомоги при звільненні.
Таким чином, ОСОБА_1 вважає неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови їй в перегляді/обчисленні/перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та не включення при її обчисленні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та вихідної допомоги при звільненні (у тому числі при звільненні у зв`язку з ліквідацією військової частини НОМЕР_1 ).

Позивачка у судове засідання не з`явилась, її представник Саханов А.О. у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, від представника відповідача за довіреністю - Омельян Я.С. до суду надійшли заперечення на позовну заяву з проханням відмовити у її задоволенні та розглянути справу без участі представника головного управління. При цьому, в представлених запереченнях представник відповідача зазначив, що законом не передбачено врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсій таких видів грошового забезпечення як матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, винагорода за звільнення з військової служби, індексація грошового забезпечення та святкові премії для перерахунку пенсії позивачу, підстави відсутні. Оскільки розмір грошової допомоги не є фіксованим, а її виплати не є щомісячними, тому вони не можуть бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям. Рішенням Конституційного суду від 13.05.2015 року № 4-рп/2015 встановлено, що додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при перерахунку пенсій, визначаються виключно законами України, а встановлений у положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки,доплати, підвищення, є вичерпним.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи доводи сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають суттєве значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - постанова № 393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII). Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Таким чином, вірними є наголошення представника позивача щодо необхідності розмежовувати такі види грошового забезпечення як «щомісячні додаткові» та «одноразові додаткові», кожний з яких містить свої види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами, окрім іншого, регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
Аналізуючи вище згадані норми, Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) вказав, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
З урахуванням наведеного, дії ГУ ПФ по неврахуванню для перерахунку пенсії грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, є безпідставні.
Разом з тим, позивачкою не правильно було обрано спосіб судового захисту свого порушеного права.
Згідно з ч.2-3 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини першої цієї норми у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.
Згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонером на час перерахунку .
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Цим нормативно-правовим актом визначено процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30 січня 2001 року № 3-1 (далі - Порядок подання документів)
Відповідно до пункту 4 Порядку подання документів заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - законним представником за місцем проживання.
Верховний Суд України при тлумачення зазначених норм права у постанові від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) дійшов висновку, що за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган ухвалює рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначено пенсії. Рішення про відмову із зазначенням причин орган ПФУ видає (надсилає) заявникові протягом п`яти днів з дня його прийняття. Тобто відповідно до статей 49, 63 Закону № 2262-ХІІ підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути виключно рішення ПФУ, прийняте з цього питання.
Як вбачається з матеріалів справи, з 13 січня 2012 року ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).
07 грудня 2016 року позивачка звернулася з вимогою про перерахунок пенсії з включенням до грошового забезпечення сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, надавши відомості про отримані грошові доходи.
За обставинами справи, УПФ своїм Листом від 23.12.2016 року № 1470/С-11 відмовило в перерахунку пенсії, тобто рішення, як того вимагає закон, відповідач не приймав. Саме тому, суд не може задовольнити позовну вимогу ОСОБА_1 щодо визнання дії відповідача неправомірними у зв`язку з відмовою у здійсненні перерахунку, оскільки відповідне рішення про таку відмову відповідачем не приймалось.
Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити частково, а саме в частині обраного способу судового захисту, та зобов`язати відповідача прийняти відповідне рішення за результатами розгляду заяви (звернення) позивачки від 07.12.2016 року.
Передбачені частиною 2 ст. 256 КАС України підстави для звернення постанови до негайного виконання, в даному випадку відсутні.
Керуючись статтями 2, 11, 71, 162, 256 Законом України від 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», -
п о с т а н о в и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дії відповідача при розгляді заяви про перерахунок пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення по заяві ОСОБА_1 від 07 грудня 2016 року про перерахунок пенсії з урахуванням того, що до грошового забезпечення для перерахунку пенсії повинні бути включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошового забезпечення, одноразова грошова допомога, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: