Справа № 803/478/17
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Справа № 803/478/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельське пресове підприємство» до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковельське пресове підприємство» (далі ТзОВ «КПП») звернулося в суд з позовом до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 грудня 2016 року за № про зменшення відємного значення з податку на додану вартість (далі ПДВ) в сумі 851 грн та застосування штрафних санкцій в сумі 212 грн 75 коп. та від 07 грудня 2016 року за № про зменшення відємного значення з ПДВ в сумі 8 522 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі акту перевірки від 18 листопада 2016 року №1312/03-06-12-01-40157384 «Про результати камеральної перевірки ТзОВ «КПП», бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за вересень 2016 року». Перевіркою встановлено, що товариством завищено суму бюджетного відшкодування на 851 грн, та завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 8 522 грн, чим порушено пункти 200.1, 200.4, підпункту «в» пункту 200.14 статті 200, пункт 185.1 статті 185, пункт 186.4 статті 186 та пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) та пункт 2.4 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21.

Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки вважає, що відповідно до договору від 12 квітня 2016 року №14-2016 ТзОВ «КПП» надало консультаційні і інжинірингові послуги нерезиденту, а тому місце постачання послуг згідно із пунктом 186.3 статті 186 Податкового кодексу України є місцезнаходження нерезидента, а операції з надання таких послуг не є обєктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідач в поданому письмовому запереченні від 24 квітня 2017 року №901/03-06-10-013 предявленні позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що в ході проведеної перевірки встановлено, що ТзОВ «КПП» в порушення вимог пункту 186.4 статті 186 Податкового кодексу України на суму агентських послуг в розмірі 46 864 грн за вересень 2016 року не нараховано ПДВ в розмірі 20%, що становить 9 373 грн. Також, в результаті допущених порушень за даними перевірки встановлено, що ТзОВ «КПП» в податковій декларації з ПДВ за вересень 2016 року завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 8 522 грн. На підставі матеріалів камеральної перевірки Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 07 грудня 2016 року №, яким ТзОВ «КПП» зменшено суму бюджетного відшкодування на 851 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 212 грн 75 коп. та від 7 грудня 2016 року №, яким зменшено розмір відємного значення суми ПДВ на 8 522 грн. Посилається на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні перевірки та вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення сформовані у відповідності до норм діючого законодавства і підстав для визнання їх протиправними та скасування немає. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представники позивача, кожен зокрема, підтримали позовні вимоги з підстав, викладених з позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову, просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку ТзОВ «КПП», бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за вересень 2016 року, за результатами якої складено акт від 18 листопада 2016 року №1312/03-06-12-01-40157384.

Перевіркою встановлено, що товариством завищено суму бюджетного відшкодування на 851 грн, та завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 8 522 грн, чим порушено пункти 200.1, 200.4, підпункту «в» пункту 200.14 статті 200, пункт 185.1 статті 185, пункт 186.4 статті 186 та пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) та пункт 2.4 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21.

За наслідками перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 07 грудня 2016 року за № про зменшення відємного значення з ПДВ в сумі 851 грн та застосування штрафних санкцій в сумі 212 грн 75 коп. та від 07 грудня 2016 року за № про зменшення відємного значення з ПДВ в сумі 8 522 грн.

Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку. Проте, рішенням Головного управління ДФС у Волинській області від 05 січня 2017 року за №58/10/03-20-10-03-06 про результати розгляду первинної скарги та рішенням ДФС України від 23 березня 2017 року за №5867/6/99-99-11-01-01-25 про результати розгляду скарги залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 07 грудня 2016 року за № та №, а скаргу без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «КПП» у декларації за вересень 2016 року з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ відображено суму 46 864 грн, яка була сформована за рахунок надання консультаційних та інжинірингових послуг.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; ґ) виключено; д) виключено; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Підпунктом 14.185 Податкового кодексу України визначено, що постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Згідно із пунктом 186.4 статті 186 Податкового кодексу України місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті.

Пунктом 186.3 статті 186 Податкового кодексу України визначено, що місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать: а) надання майнових прав інтелектуальної власності, створення за замовленням та використання об'єктів права інтелектуальної власності, у тому числі за ліцензійними договорами, а також надання (передача) права на скорочення викидів парникових газів (вуглецевих одиниць); б) рекламні послуги; в) консультаційні, інжинірингові, інженерні, юридичні (у тому числі адвокатські), бухгалтерські, аудиторські, актуарні, а також послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп'ютерних систем; г) надання персоналу, у тому числі якщо персонал працює за місцем здійснення діяльності покупця; ґ) надання в оренду (лізинг) рухомого майна, крім транспортних засобів та банківських сейфів; д) телекомунікаційні послуги, а саме: послуги, пов'язані з передаванням, поширенням або прийманням сигналів, слів, зображень та звуків або інформації будь-якого характеру за допомогою дротових, супутникових, стільникових, радіотехнічних, оптичних або інших електромагнітних систем зв'язку, включаючи відповідне надання або передання права на використання можливостей такого передавання, поширення або приймання, у тому числі надання доступу до глобальних інформаційних мереж; е) послуги радіомовлення та телевізійного мовлення; є) надання посередницьких послуг від імені та за рахунок іншої особи або від свого імені, але за рахунок іншої особи, якщо забезпечується надання покупцю послуг, перерахованих у цьому підпункті; ж) надання транспортно-експедиторських послуг.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що обовязковою умовою для встановлення місця постачання послуг за місцем реєстрації отримувача таких послуг як субєкта господарювання або у разі відсутності такого місця місцем постійного чи переважного його проживання є наявність таких послуг у переліку, наведеному в пункті 186.3 статті 186 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що ТзОВ «КПП» 12 квітня 2016 року уклало договір №14-2016 з ТзОВ «Агро Бізнес», відповідно до умов якого ТзОВ «КПП» (ОСОБА_3) зобовязується за дорученням та в інтересах ТзОВ «Агро Бізнес» (Принципал) за винагороду сприяти заключенню Принципалом однієї або декількох угод з продажу товарів, визначених у додатках до договору. Найменування, характеристики, кількість і ціна товару визначається у додатках, які є невідємною частиною даного договору.

Згідно із пунктом 1 додаткової угоди №1 від 12 травня 2016 року до договору від 12 квітня 2016 року №14-2016 сприяння заключенню Принципалом (ТзОВ «Агро Бізнес») угод з продажу товарів (далі агентські послуги) включає в себе надання Агентом (ТзОВ «КПП») консультаційних і інжинірингових послуг, а саме:

- інжинірингові послуги з розробки та узгодження креслень, технічних умов та іншої конструкторської документації з третіми особами на товар, визначений у додатках до даного договору;

- консультаційні послуги з приймання товару по якості на підставі договорів з третіми особами, визначеного у додатках до даного договору;

- консультаційні послуги з розробки договорів з третіми особами на продаж товару, визначеного у додатках до даного договору;

- консультаційні послуги щодо погодження ціни, умови поставки і термінів оплати з третіми особами на продаж товару, визначеного у додатках до даного договору;

- консультаційні послуги по узгодженню номенклатури і термінів поставки з третіми особами на продаж товару, визначеного у додатках до даного договору;

- інші консультаційні, інформаційні та інжинірингові послуги, необхідні для належного виконання договору з третіми особами на продаж товару, визначеного у додатках до даного договору.

В подальшому 19 квітня 2016 року між ТзОВ «Агро Бізнес» (м. Курськ, Російська Федерація), далі Продавець, та ТзОВ «Сокол» (м. Воскресенськ, Російська Федерація), далі Покупець, укладено контракт №15/2016, згідно із умовами якого Продавець зобовязаний передати покупцю, а Покупець зобовязаний прийняти та оплатити продукцію згідно із специфікаціями, які є невідємною частиною даного контракту.

Факт надання консультаційних і інжинірингових послуг у вересні 2016 року підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг від 12 вересня 2016 року та 30 вересня 2016 року.

Згідно із додатком до акта приймання-передачі наданих послуг від 12 вересня 2016 року ТзОВ «КПП» надано ТзОВ «Агро Бізнес» такі консультаційні і інжинірингові послуги: розробка та погодження креслень та технічних умов з ТзОВ «Сокол» на ричаг Д790; оцінка відповідності якості поставленої продукції умовам контракту від 19 квітня 2016 року №15/2016 з ТзОВ «Сокол» на ричаг Д790; підбір продукції по параметрам та характеристикам для формування специфікацій на поставку товару по контракту від 19 квітня 2016 року №15/2016 з ТзОВ «Сокол» на ричаг Д790; консультації по вибору оптимальних умов поставки з врахуванням специфіки продукції і умов контракту від 19 квітня 2016 року №15/2016; контроль і інформаційне забезпечення належного виконання специфікації №2 на поставку товару по контракту від 19 квітня 2016 року №15/2016.

Також, згідно із додатком до акта приймання-передачі наданих послуг від 30 вересня 2016 року ТзОВ «КПП» надано ТзОВ «Агро Бізнес» такі консультаційні і інжинірингові послуги: розробка та погодження креслень та технічних умов з ТзОВ «Сокол» на ричаги Д791, Д792; оцінка відповідності якості поставленої продукції умовам контракту від 19 квітня 2016 року №15/2016 з ТзОВ «Сокол» на ричаги Д791, Д792; підбір продукції по параметрам та характеристикам для формування специфікацій на поставку товару по контракту від 19 квітня 2016 року №15/2016 з ТзОВ «Сокол» на ричаги Д791, Д792; консультації по вибору оптимальних умов поставки з врахуванням специфіки продукції і умов контракту від 19 квітня 2016 року №15/2016; контроль і інформаційне забезпечення належного виконання специфікації №3 на поставку товару по контракту від 19 квітня 2016 року №15/2016.

Підтвердженням надання ТзОВ «КПП» консультаційних і інжинірингових послуг на території Російської Федерації також є службові відрядження працівників товариства від 16 серпня 2016 року №013к-16, №014к-16 та від 14 грудня 2016 року №028к-16.

Крім того, представником позивача на вимогу суду надано такі копії документів: креслення ричага Д790 (ТШ Д49.78.08), операційну карту технічного контролю ричала Д790 (ТШ Д49.78.08), переписку по узгодженню технічної документації і браку ричагів, фото браку ричагів, комплект документів на технологічний процес гарячої штамповки ричага Д790 (ТШ Д49.78.08), що також підтверджує факт надання ТзОВ «КПП» консультаційних і інжинірингових послуг.

З врахуванням пункту 186.3 статті 186 Податкового кодексу України місцем постачання послуг є місце реєстрації отримувача послуг, тобто ТзОВ «Агро Бізнес» (м. Курськ, Російська Федерація). Оскільки місце постачання послуг у даному випадку не розташоване на митній території України, то операції позивача з постачання наведених послуг не підлягають оподаткуванню податком на додану вартість.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що викладені в акті перевірки від 18 листопада 2016 року №1312/03-06-12-01-40157384 висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження в ході зясування обставин у справі по суті, відтак адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 грудня 2016 року за № та №.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 07 грудня 2016 року за № та №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельське пресове підприємство» (45006, Волинська область, місто Ковель, вулиця Володимирська, будинок 150, ідентифікаційний код юридичної особи 40157384) за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (45000, Волинська область, місто Ковель, вулиця Чубинського, будинок 1, ) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 16 травня 2017 року.