Справа № П/811/1666/16
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 рокусправа № П/811/1666/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року у справі № П/811/1666/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо анулювання свідоцтва платника єдиного податку позивача та зобовязати відповідача здійснити реєстрацію позивача як платника єдиного податку шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року позовну заяву ФОП ОСОБА_1 залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що поштові повідомлення від 01.10.2014 року, 12.03.2015 року, 30.09.2015 року, на які послався суд першої інстанції як на докази обізнаності позивача про прийняте відповідачем рішення, не можуть розцінюватися як належні та допустимі, оскільки містять нечіткі дати, не містять описів-вкладень, які б дозволяли ідентифікувати їх зміст.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що рішенням від 01.10.2014 року № 1/1700/НОМЕР_1 відповідно до п. 299.11 ст. 299 ПК України та згідно акту інвентаризації податкового органу від 30.09.2014 року було анульовано свідоцтво платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (а.с.83-84), про що повідомлено останнього листом від 01.10.2014 року № 1379/10/11-13-17-00-05 (а.с.34-35).

Конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу податкового органу із приміткою «За зазначеною адресою не проживає» (а.с.32,33).

12.03.2015 року листом № 450/10/11-13-17-00-05 відповідач повторно повідомляв позивача про факт анулювання свідоцтва платника єдиного податку (а.с.40-41).

Конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу податкового органу із приміткою «За зазначеною адресою не проживає» (а.с.38,39).

30.09.2015 року листом № 2088/10/11-13-17-00-05 відповідач втретє направив позивачу повідомлення про факт анулювання свідоцтва платника єдиного податку (а.с.44-45).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, яке відповідно до фіскального чека від 01.10.2015 року було направлено на адресу позивача, 24.10.2015 року ОСОБА_1 особисто було отримано поштову кореспонденцію (а.с.42,43)

Листом від 14.07.2016 року № 7025/10/11-13-13-00-05 на лист № 457/10 від 17.06.2016 року відповідач повідомив позивача про анулювання свідоцтва платника єдиного податку 01.10.2014 року, який був отриманий позивачем 23.07.2016 року, що останнім не заперечується.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач дізнався про існування оскаржуваного рішення 24 жовтня 2015 року відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, з огляду на що строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, ФОП ОСОБА_1 пропущено.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Згідно з частинами другою-третьою статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа:

1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов'язково. Тому при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення.

Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

За змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначає, що про винесене відповідачем рішення він дізнався лише у липні 2016 року.

В той же час, відповідач зазначає, з чим помилково погодився і суд першої інстанції, що про існування рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку позивач, зокрема дізнався 24.10.2015 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення та фіскального чеку від 01.10.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно положень п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Наданий відповідачем фіскальний чек та повідомлення про вручення поштового відправлення, на переконання колегії суддів не можуть бути визнані належними доказами направлення оскаржуваного рішення позивачу, з огляду на те, що вказані документи не дають можливості суду перевірити вміст поштового відправлення, не містять повної адреси одержувача.

Слід зазначити, що вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Отже, належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень позивачу рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, а відповідно і обізнаності останнього про порушене право, і на що не звернув увагу суд першої інстанції, може бути опис вкладення, який, в даному випадку, відсутній.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції зроблено передчасний висновок щодо пропущення позивачем без поважних причин процесуальних строків звернення до суду, оскільки суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не повно зясував усі обставини, що мають значення для справи, тим самим порушив права позивача на належний судовий захист, надані йому Конституцією України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та положенням закону, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року у справі № П/811/1666/16 про залишення без розгляду адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко