Справа № 815/5934/15
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5934/15

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційні скарги керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3, заступника керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4, голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів керівник апарату Київського районного суду м. Одеси, заступник керівника апарату Київського районного суду м. Одеси, про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3, заступника керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4, голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5, в якому, з урахуванням збільшення в листопаді 2016 року позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 та заступника керівника апарату ОСОБА_4 з приводу невиконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.07.2015р., а саме: не направлення судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) до суду касаційної інстанції для її розгляду;

- визнати протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 з приводу ознайомлення із матеріалами судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_6, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії»;

- визнати протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 з приводу надання оцінки рішенню Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2015р. по справі №520/543/15-ц (2/520/2011/15);

- визнати протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 з приводу звернення зі скаргою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо дій судді Київського районного суду м.Одеси Реви С.В. під час розгляду судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_6, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії»;

- визнати протиправними дії голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С.В. керівнику апарату суду - ОСОБА_3

Позов обґрунтовував тим, що керівником апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 не виконується ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.07.2015р. щодо направлення судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) до суду касаційної інстанції для її розгляду, чим обмежується право сторін справи на доступ до правосуддя. Також, керівник апарату, з перевищенням своїх повноважень, незаконно ознайомився з матеріалами цивільної справи №520/543/15-ц, надав оцінку судовому рішенню та направив до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України скаргу щодо дій судді Київського районного суду м. Одеси Реви С.В. щодо розгляду ним вказаної судової справи. Позивач вважає неправомірними і дії голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С.В. керівнику апарату суду - ОСОБА_3, оскільки після надходження відповідної скарги голова суду зобовязаний був перенаправити її для розгляду компетентному органу, а саме Вищій кваліфікаційній комісії суддів України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2016р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 з приводу ознайомлення із матеріалами судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_6, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії». Визнано протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 з приводу надання оцінки рішенню Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2015р. по справі №520/543/15-ц (2/520/2011/15). Визнано протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 з приводу звернення зі скаргою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо дій судді Київського районного суду м.Одеси Реви С.В. під час розгляду судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_6, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, керівник апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції щодо ознайомлення керівником апарату з матеріалами справи №520/543/15-ц за відсутності відповідного розпорядження (резолюції) голови суду чи його заступника, оскільки резолюцією голови Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2015р. йому було доручено розглянути по суті заяву Одеського регіонального управління «Сбербанк Росії» про грубі порушення законодавства суддею Ревою С.В. при винесенні рішення у справі №520/543/15-ц.

Також, апелянт посилається на те, що пунктом 14 Положення про апарат Київського районного суду м. Одеси, затвердженого рішенням зборів суддів №5 від 22.10.2012р., керівнику апарату надано повноваження щодо контролю ведення діловодства в суді, у тому числі в частині додержання порядку формування і оформлення судової справи.

ОСОБА_2 також подав апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2016р., в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в частині вимог, які залишено без задоволення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано положення ст.152 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою передбачено, що керівник апарату несе персональну відповідальність за належне організаційне забезпечення суду, а тому, як наслідок, керівник апарату несе відповідальність за дії своїх підлеглих щодо не направлення справи до суду касаційної інстанції для її перегляду.

Апелянт посилається і на те, що суд першої інстанції визнав незаконними дії керівника апарату по не направленню скарги, яка надійшла від Одеського регіонального управління «Сбербанк Росії», за належністю до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, проте при аналогічних обставинах не визнав незаконними дії голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 щодо доручення по розгляду вказаної скарги керівнику апарату суду ОСОБА_3

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017р. до участі у справі залучено керівника апарату Київського районного суду м. Одеси та заступника керівника апарату Київського районного суду м. Одеси в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, в провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Реви С.В. перебувала цивільна справа №520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_6, ПАТ «Одеський коровай» та ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії» про стягнення неустойки та розірвання додаткової угоди, та за зустрічним позовом ПАТ «Одеський коровай» до ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії», ОСОБА_6 про стягнення штрафу, визнання припиненими зобовязань, іпотек, порук, застав, виключення записів про обтяження нерухомого та рухомого майна з Державного реєстру речових прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 28.01.2015р. частково задоволено зустрічні позовні вимоги ПАТ «Одеський Коровай». В задоволенні вимог ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_6, ПАТ «Одеський коровай» та ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії» відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.06.2015р. скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2015р. в частині задоволення зустрічних позовних вимог ПАТ «Одеський Коровай», провадження в цій частині по справі закрито. Цим же рішенням апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2015р. в частині стягнення з ФОП ОСОБА_7 штрафу у розмірі 9000 грн. на користь ПАТ «Одеський Коровай» та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних і кримінальних справ України від 29.07.2015р. відкрито касаційне провадження по даній справі та з Київського районного суду м. Одеси витребувано цивільну справу №520/543/15-ц (2/520/2011/15).

Вказана ухвала суду касаційної інстанції 03.08.2015р. надійшла засобами поштового звязку до цивільної канцелярії Київського районного суду м.Одеси та зареєстрована за вх.№30812, проте до суду касаційної інстанції направлена не була.

При зверненні з позовом до суду ОСОБА_2, серед іншого, просив визнати протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 та заступника керівника апарату ОСОБА_4 з приводу невиконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.07.2015р., а саме: не направлення судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) до суду касаційної інстанції для її розгляду, посилаючись на те, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів обмежується право сторін судової справи на касаційне оскарження та доступ до правосуддя.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вказаної вимоги ОСОБА_8 дійшов висновку про відсутність ознак протиправності в діях керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 та заступника керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 з приводу невиконання ухвали суду касаційної інстанції від 29.07.2015р. щодо направлення судової справи № 520/543/15-ц (2/520/2011/15), оскільки невиконання вказаної ухвали допущено іншою посадовою особою.

Зокрема, суд першої інстанції встановив, що наказом керівника апарату суду №4-а від 16.02.2015р. «Про розподіл обовязків між працівниками цивільної канцелярії», обовязки щодо здійснення підготовки судових справ зі скаргами та надіслання до судів вищої інстанції (касаційних, апеляційних судів) покладено на працівників цивільної канцелярії. За суддями Чванкін С.А., Петренко В.С. та Рева С.В. закріплений консультант суду ОСОБА_9 Під час здійснення 01.12.2015р. службового розслідування комісією Київського районного суду м. Одеси, утвореною відповідно до наказу голови Київського районного суду м. Одеси №67-ЗП від 20.11.2015р. «Про утворення комісії з проведення службового розслідування за фактом не направлення згідно ухвали від 29.07.2015р. до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільної справи №520/543/15-ц» встановлено, що вказану ухвалу касаційного суду 03.08.2015р. прийняли працівники цивільної канцелярії суду, але консультант суду ОСОБА_9 таку ухвалу помилково підшив до вже розглянутих справ, в звязку із чим, витребувану цивільну справу не було своєчасно направлено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. За результатами службового розслідування консультанту суду ОСОБА_9 суворо вказано на неприпустимість повторення подальших випадків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, з посиланням на ст.152 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зазначає, що керівник апарату суду несе персональну відповідальність за належне організаційне забезпечення суду, що свідчить про те, що безпосередньо керівник апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 несе відповідальність за дії своїх підлеглих щодо не направлення справи до суду касаційної інстанції для її перегляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вказаної вимоги позивача. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Конституцією України гарантується кожному право на судовий захист прав і свобод, а тому рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень, вчинення дії чи бездіяльності особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

При цьому, навіть у разі наявності порушення вимог Закону діями (бездіяльністю) суб'єкта владних повноважень, зазначене не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, однак таке порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

ОСОБА_2, в обґрунтування вимог про протиправність бездіяльності керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 та заступника керівника апарату ОСОБА_4 з приводу не направлення судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) до суду касаційної інстанції, не зазначає, які саме його права у сфері публічно-правових відносин порушено відповідачами, а посилається на те, що вказані діяння призвели до обмеження права сторін судової справи на касаційне оскарження та доступ до правосуддя.

Однак, під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2, який не являється стороною у справі №520/543/15-ц (2/520/2011/15), не наведено обґрунтування щодо існування реального негативного впливу на його конкретні права чи інтереси від таких дій (бездіяльності) відповідачів, а також не зазначено, які саме норми права, які б встановлювали загальнообов'язкові правила поведінки по відношенню до позивача були порушені відповідачами, тобто не вказано, які права будуть захищені (відновлені) саме ОСОБА_2

Аналіз суб'єктного складу даного спору та природи спірних правовідносин свідчить про відсутність порушеного права позивача, яке підлягає відновленню в судовому порядку, не направленням керівником апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 та заступником керівника апарату ОСОБА_4 судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) до суду касаційної інстанції.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 зазначав, що встановлення в судовому порядку протиправної бездіяльності відповідачів має на меті створення доказів, які в подальшому ним можуть бути використанні при розгляді ВККС України скарги на дії судді Реви С.В., що, на думку колегії суддів, не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному статтею 2 КАС України.

А відтак, вимога ОСОБА_2 про визнання протиправними дій керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 та заступника керівника апарату ОСОБА_4 з приводу невиконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.07.2015р. задоволенню не підлягає, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2015р. до голови Київського районного суду м. Одеси звернулась сторона по справі №520/543/15-ц, Одеське РУ Сбербанк Росії, із заявою, в якій посилаючись на встановлену апеляційним судом Одеської області незаконність рішення, ухваленого суддею Ревою С.В., як головуючим у справі, просила надати належну оцінку зазначеним у заяві фактам грубого порушення суддею Ревою С.В. при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права і звернутися до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з відповідним поданням про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

26.06.2015р. голова суду своєю резолюцією доручив керівнику апарату ОСОБА_3 розглянути вказану заяву по суті та, при наявності підстав, підготувати відповідне звернення до ВККСУ за своїм підписом.

На виконання вказаної резолюції керівник апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 ознайомився із матеріалами справи №520/543/15-ц, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2015р. по справі №520/543/15-ц, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.06.2015р. по справі №22-ц/785/3424/15 та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 02.06.2015р. по цій же справі.

01.07.2015р. за вих. № 4225, керівник апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 за власним підписом, направив на адресу голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України звернення про направлення рекомендацій до Вищої ради юстиції для вирішення питання щодо внесення подання про звільнення судді Київського районного суду м. Одеси Реви С.В. з посади з підстав порушення присяги, яке зареєстровано 07.07.2015р. за вхід. № 8вк-5138/15.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції визнав протиправними дії керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 з приводу ознайомлення із матеріалами судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_6, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії». При цьому, суд виходив з того, що керівник апарату Київського районного суду м. Одеси не відноситься до кола осіб визначених, ч.1 ст.27 ЦПК України, які мають право з дотримання приписів Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді АРК та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України №173 від 17.12.2013р., знайомиться із матеріалами справи.

При цьому, судом першої інстанції залишено поза увагою, що положення Інструкції з діловодства №173 від 17.12.2013р. надають право керівнику апарату ознайомитися зі судовою справою за службовим становищем, не пов'язаним із розглядом справи, зокрема, з метою проведення аналізів, узагальнень, перевірки дотримання працівниками апарату суду порядку формування і оформлення судової справи.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції зазначив, що пунктом 13 Інструкції з діловодства №173 від 17.12.2013р. передбачено, що справи особам за службовим становищем видаються для ознайомлення за відповідним розпорядженням (резолюцією) голови суду або його заступника, тоді як відповідачами не доведено наявності такої резолюції.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що керівнику апарату суду ОСОБА_3 резолюцією голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від 26.06.2015р. було доручено розглянути скаргу Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С.В. по розгляду справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15). Виконання вказаного доручення, на думку колегії суддів, неможливо без ознайомлення з матеріалами судової справи, якої стосується відповідна скарга.

Виконання доручень голови суду є обовязком керівника апарату відповідно до пункту 14 Положення про апарат Київського районного суду м.Одеси, затвердженого Рішенням зборів суддів Київського районного суду м.Одеси від 22.10.2012р. №5 (зі змінами, затвердженими Рішенням зборів суддів Київського районного суду м.Одеси від 19.02.2015р.).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державну службу» державний службовець під час виконання посадових обовязків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обовязки.

Державний службовець зобовязаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані у межах його повноважень.

Оскільки встановлено, що керівник апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 витребував з архіву суду матеріали справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) та ознайомився з ними не з власної ініціативи, а на виконання доручення голови суду, тому суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про протиправний характер таких дій відповідача.

Також, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 з приводу надання оцінки рішенню Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2015р. по справі №520/543/15-ц (2/520/2011/15) та з приводу звернення зі скаргою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо дій судді Київського районного суду м.Одеси Реви С.В. під час розгляду судової справи №520/543/15-ц (2/520/2011/15) за позовом ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_6, ПАТ «Одеський коровай», ПАТ «Дочірній Сбербанк Росії».

Самі по собі дії відповідача з приводу надання оцінки рішенню Київського районного суду м. Одеси від 28.01.2015р. по справі №520/543/15-ц (2/520/2011/15) не відповідають критерію юридичної значимості та не створюють для позивача будь-яких наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, як і не породжують для нього будь-яких обовязків.

Вищий адміністративний суд України, при направленні справи №815/5934/15 на новий розгляд до суду першої інстанції, в ухвалі від 09.08.2016р. зазначив про необхідність перевірити чи належить до компетенції керівника апарату суду, як субєкта владних повноважень, серед іншого, право на звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо дій судді під час розгляду ним судової справи.

Керівник апарату є державним службовцем, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про державну службу».

Статтею 11 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державні службовці мають право користуватися правами і свободами, які гарантуються громадянам України Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 93 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» право на звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність судді, має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх представників.

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Сірик проти України» (заява №6428/07) від 31 березня 2011 року зазначено, що громадяни повинні мати можливість повідомляти компетентних посадових осіб держави про поведінку державних службовців, яка їм видасться неправомірною або незаконною.

Аналізуючи вказані норми колегія суддів доходить висновку, що керівник апарату Київського районного суду м.Одеси, який є державним службовцем і який, відповідно до ст.11 Закону України «Про державну службу», користується правами, які гарантуються громадянам України, має, у відповідності до ст.93 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», як і будь-який інший громадянин України, право на звернення до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зі скаргою щодо поведінки судді.

Апеляційний суд вважає безпідставним застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень статті 7 Закону України «Про звернення громадян», оскільки вказаний Закон регулює питання реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій відповідних звернень, тоді як у спірних правовідносинах до голови Київського районного суду м.Одеси звернувся не громадянин, а юридична особа Одеське регіональне Управління «Сбербанк Росії».

Більше того, правомірність звернення керівника апарату суду до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України підтверджується тим, що ВККС, на підставі такого звернення, була розпочата перевірка даних, викладених у зверненні, про що свідчить лист Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №8вк-5138/15 від 20.07.2015р.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_2 в цій частині.

Що ж до вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними дій голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С.В. керівнику апарату суду ОСОБА_3, то відмовляючи в їх задоволенні суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність протиправності дій голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5, оскільки він виконував надані йому законом повноваження.

При цьому, суд першої інстанції залишив поза увагою положення частини 1 статті 99 КАС України, відповідно до якої адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що свій позов вимогою про визнання протиправними дії голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С.В. керівнику апарату суду ОСОБА_3, ОСОБА_2 доповнив 09.11.2016р. шляхом подання заяви про збільшення позовних вимог.

При цьому, апеляційний суд встановив, що про наявність відповідного доручення керівнику апарату по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді Реви С.В. позивач знав ще в лютому 2016 року під час первинного розгляду його апеляційної скарги на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2015р. в суді апеляційної інстанції.

Зокрема, на вказану обставину ОСОБА_3 зазначав в своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2, а також в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016р. зазначено про те, що розгляд заяви Одеського РУ «Сбербанк Росії» від 26.06.2015р. головою суду доручено керівнику апарату Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_3

Таким чином, при зверненні з вимогою про визнання протиправними дій голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С.В. керівнику апарату суду ОСОБА_3, позивачем пропущено встановлений ст.99 КАС України строк звернення з позовом до суду.

З заявою про поновлення такого строку з посиланням на поважність причин його пропуску ОСОБА_2 до суду не звертався.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

А відтак, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними дій голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді цього суду Реви С.В. керівнику апарату суду ОСОБА_3, підлягають залишенню без розгляду у звязку з пропуском строку звернення з позовом до суду, встановленого ст.99 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Оскільки задовольняючи частково позов ОСОБА_2 судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, апеляційний суд, на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України, доходить висновку про необхідність скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року та прийняття нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 185, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.4, 205 ч.1 п.3, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги керівника апарату Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 в частині вимог про визнання протиправними дій голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 щодо доручення по розгляду скарги Сбербанку Росії на дії судді Київського районного суду м. Одеси Реви Сергія Вікторовича керівнику апарату суду ОСОБА_3 залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 16.05.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

ОСОБА_10