Справа № 2-а-3592/10/2114
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 р.Справа № 2-а-3592/10/2114

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Іванцова Н.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 22.12.2010 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до УПФУ в Комсомольському районі м. Херсона, про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, за період з 01.01 2007 року по 31.11. 2010 року включно.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 02. 12. 2010 року позовні вимоги позивача, в частині зобовязання УПФУ в Комсомольському районі м. Херсона перерахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни, поза шестимісячного строку залишені без розгляду.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 22. 12. 2010 року позов задоволено, зобовязано відповідача перерахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу, згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 26.05.2010 по 22.12.2010 року.

Позивач в апеляційній скарзі, зазначає, що судом першої інстанції порушено матеріальні та процесуальні норми права, вважає поважними причини пропуску ним процесуального строку, просить скасувати оскаржувану постанову суду від 22.12.2010 року, прийняти нове рішення, яким поновити пропущений строк звернення до суду і задовольнити позов у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду від 22.12.2010 року та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Судова колегія, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали та постанови суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та на нього розповсюджується дія Закону України Про соціальний захист дітей війни від 19.11.2004 року.

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року і дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, згідно ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом 25 листопада 2010 року, та враховуючи положення ст.99 КАС України, ним порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до суду є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.

Посилання позивача на юридичну необізнаність не вказує на поважність причин пропуску строку звернення до суду. За таких підстав, апеляційний суд вважає, що права позивача підлягають захисту з 26 травня 2010 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно визначив період, протягом якого права позивача підлягають захисту, а саме з 26 травня 2010 по 22 грудня 2010 року.

Доводи апеляційної скарги відповідача про невизначеність законодавства з питання, яким саме органом (Пенсійним фондом або іншим органом), за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення до пенсії дітям війни, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України»і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Беручи до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни»відповідно до ст. 6 Закону, колегія суддів зазначає, що вони є безпідставними та необґрунтованими. Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ч.10 ст. 1832, ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона залишити без задоволення, а постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 22.12.2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3