Справа № 819/705/17
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/705/17

15 травня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач, ОСОБА_3І.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (надалі відповідач, Управління Держгеокадастру), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області від 20.04.2017 року №Т-2600/0-913/6-17;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 17.03.2017 року №Т-2600/0/5-17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,2939 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Вказав, що заявлений позивачем розмір земельної ділянки - 1,2939 га відповідає нормі, передбаченій Земельним кодексом України, подані документи за змістом та кількістю відповідають переліку, наведеному у ст. 118 Земельного кодексу України. Однак, Головне управління Держгеокадастру прийняло рішення, оформлене листом від 20.04.2017 року №Т-2600/0-913/6-17, яким відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до узгодження даного питання з Микулинецькою селищною радою. На думку представника позивача, вказана підстава не передбачена ст.118 Земельного кодексу України, а рішення Головного управління Держгеокадастру, оформлене листом від 20.04.2017 року є протиправним та таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства України.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні. Пояснив, що Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області 17.03.2017 отримано заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,2939 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Микулинецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. З метою забезпечення прозорості земельних відносин та розширення повноважень місцевих рад, врахування позиції органів місцевого самоврядування у питаннях розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, 24.03.2017 року Головним управлінням на адресу Микулинецької селищної ради Теребовлянського району для розгляду було скеровано відповідного листа разом із копіями представлених позивачем документів про надання пропозицій щодо прийняття Головним управлінням наказу щодо відведення ділянки. Разом з тим, у визначений термін відповідь від селищної ради Головного управління не надходила, а тому, з огляду на відсутність пропозицій від сільської ради щодо можливості надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення землевпорядної документації на бажану земельну ділянку, Головне управління відмовило у прийнятті рішення про задоволення заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки до моменту узгодження даного питання, про що повідомлено позивача листом від 20.04.2017 року №Т-2600/0-913/6-17.

Суд, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, представника відповідача, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

Спірні правовідносини врегульовуються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про статус ветеранів війни", Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 (далі - Положення № 15), Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками ", Рішенням колегії Держземагентства України №2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності".

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно п.4 ст.122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно п.1 Положення №15 , Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Підпунктом 31 пункту четвертого Положення № 15 визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

У відповідності до Положення № 15 Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із положеннями ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, за якою відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Позивач - учасник бойових дій ОСОБА_3 (що підтверджується посвідченням серії УБД №145600 від 15.09.2015 року) звернувся до Головного управління Держгеокадастру Тернопільській області з заявою, яка була зареєстрована 17.03.2017 року за № Т-2600/0-913/6-17, у якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,2939 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області.

24.03.2017 року Головне управління Держгеокадастру звернулося до Микулинецької селищної ради з листом №31-19-0.52-3076/2-17 про надання пропозицій щодо прийняття наказу по заяві позивача з проханням розглянути документи у 10-денний термін та надати власні пропозиції щодо можливості прийняття наказу.

20.04.2017 року Головним управління Держгеокадастру позивачу надіслано лист №Т-2600/0-913/6-17, з якого вбачається, що Головне управління Держгеокадастру відмовляє у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до узгодження даного питання з Микулинецькою селищною радою, оскільки відповідне погодження органу місцевого самоврядування на адресу відповідача не надходило.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками ", першочерговим завданням управління Держгеокадастру є забезпечення земельними ділянками громадян України, військовослужбовців ЗСУ, МВС України, СБУ та інших військових формувань, створених відповідно до Закону, які беруть (брали) участь у виконанні завдань щодо здійснення антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України (учасників АТО).

Згідно п.14 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни", гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій встановлено ряд пільг, зокрема щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, в тому числі, для ведення особистого селянського господарства.

Віце-прем'єр-міністром - Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України надано Держземагентству України відповідне доручення від 08.10.2014 № 37732/0/1-14, в якому йдеться про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні.

На виконання вищевказаного доручення, Держземагентством України прийнято наказ від 15.10.2014 року №328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року", зокрема - рішення колегії Держземагентства України №2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", яким запроваджено з 15.10.2014 року обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до пункту 2 рішення колегії №2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності" начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014 року, забезпечують обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

Відповідно до пп.2.3 п.2 рішення колегії Держземагентства України №2/1, у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин (пп.2.4 п.2 рішення колегії Держземагентства України №2/1).

Суд звертає увагу на те, що рішення від 20.04.2017 року №Т-2600/0-913/6-17 Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, яким ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,2939 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області прийнято з умовою узгодження позивачем спірного питання з Микулинецькою селищною радою, а відтак є неправомірним, оскільки прийняття рішення про відмову під будь-якою умовою не передбачене чинним законодавством.

Таким чином, суд приходить до переконання, що Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області розглядаючи заяву позивача від 17.03.2017, прийняло протиправне рішення про відмову в наданні дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, яке викладене в листі від 20.04.2017 року №Т-2600/0-913/6-17, відтак дане рішення підлягає скасуванню.

При цьому обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, який би відповідав вимогам ст.162 КАС України, суд прийшов до переконання про їх захист шляхом зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно, у відповідності до вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, розглянути заяву ОСОБА_3 від 17.03.2017 року №Т-2600/0/5-17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,2939 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області.

За наведених обставин, повно і всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області від 20.04.2017 року №Т-2600/0-913/6-17.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 17.03.2017 року №Т-2600/0/5-17 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,2939 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 травня 2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.