Справа № 2-а-4249/10/2170
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-4249/10/2170

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Кравченко К.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів- Турецької І.О., ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до головних державних податкових ревізорів-інспекторів Державної податкової адміністрації у Херсонській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, Державної податкової адміністрації в Херсонській області, Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонській області про визнання незаконними дій посадових осіб та скасування рішень про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

Приватний підприємець ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась з позовом до головних державних податкових ревізорів-інспекторів Державної податкової адміністрації у Херсонській області ОСОБА_3 (далі відповідач 1), ОСОБА_4 (далі відповідач 2), Державної податкової адміністрації в Херсонській області (далі відповідач 3), Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонській області (далі відповідач 4) про визнання незаконними дій посадових осіб та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 17.11.2006 № /0, № /0.

В позовній заяві зазначено, що перевірка позивача проведена з порушеннями вимог законодавства; відповідач-1 та відповідач-2 застосували негласні засоби контролю та негласне проникнення до володіння особи, що позбавило позивача можливості реалізувати свої права, визначені ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності»; при винесені відповідачем-3 рішення про застосування адміністративно-господарської санкції за результатами такої перевірки були порушені права позивача, визначені ст.32, 59 Конституції України та ст. 31 Закону України «Про інформацію», оскільки таке рішення приймалось без участі позивача. Вказує на відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення п.5, 10, 11, 13 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду від 24.12.2010 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.11.2006р. відповідачем-1 та відповідачем-2 на підставі направлення № 903/235 від 06.11.2006 року проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності у магазині «Елена»на АДРЕСА_1, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач. При перевірці були присутні приватний підприємець ОСОБА_2К та продавець магазину.

За результатами перевірки складений акт від 08.11.2006 р. № бланку 001456.

На підставі даного акту перевірки відповідачем-4 17.11.2006 року прийняті наступні рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій:

- № /0 на загальну суму 651,25 грн. на підставі пунктів 3, 5, 6 ст. 17, ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР за порушення п.5, 10, 11, 13 ст. 3 зазначеного Закону у вигляді відсутності корінців розрахункових квитанцій в розрахунковій книжці; не друкування контрольних стрічок реєстратора розрахункових операцій; проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування; невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків;

- № 0/0 на суму 1700,00 грн. за порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору.

Зі складеним актом перевірки продавць та позивач ознайомилась, але підписати та одержати другий примірник акту відмовились, про що складено акт відмови від підпису від 08.11.2006 р. № 31.

Згідно ст. 15 Закону №265/95-ВР контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 16 вказаного Закону контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Статтями 11-1, 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»№509-ХІІ (далі Закон № 509-ХІІ) передбачені підстави та порядок проведення планових та позапланових перевірок.

Проте, як слідує з назви статті 11-1 - «Підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів)», а також з визначення поняття планової, позапланової перевірки, підстав їх проведення, що зазначені в тексті цієї статті, її положення регулюють підстави та порядок проведення перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

В той же час, згідно до частини 7 статті 11-1 Закону № 509-ХІІ, перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95-ВР, вважаються позаплановими.

Виходячи з системного аналізу статті 11-1 Закону №509-ХІІ, слідує висновок про урегульованість підстав проведення планових, позапланових перевірок, які спрямовані на контроль своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів), саме частиною 6 цієї статті. При цьому, віднесення до позапланових перевірок, які здійснюються в межах повноважень податкових органів, визначених Законом №265/95-ВР, не означає необхідність застосування підстав, викладених в частині 6 статті 11-1 Закону №509-ХІІ, оскільки ці підстави стосуються лише позапланових перевірок, спрямованих на контроль сплати податків, зборів (обовязкових платежів).

У межах повноважень, визначених Законом № 265/95-ВР органи Державної податкової служби проводять перевірки згідно з затвердженими керівником податкових органів планами-графіками.

Частиною 8 ст. 11-1 Закону № 509-ХІІ передбачено, що позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Відповідно до п. 2.6 та 2.7 Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб, затверджених наказом ДПА України від 11.10.2005 р. N 441 (далі Наказ 441), передбачено, що перевірки контролю за здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у сфері готівкового обігу проводяться за окремими планами органів державної податкової служби. З метою підвищення контролю за здійсненням розрахункових операцій та запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і районах формується та затверджується щомісячний план проведення зазначених перевірок. При цьому за дорученням Кабінету Міністрів України можуть проводитись позапланові перевірки суб'єктів господарювання, які здійснюють готівкові розрахунки. Перевірки проводяться групою у складі не менше двох посадових осіб за наявності у них службових посвідчень та направлення на перевірку.

Таким чином, на підставі викладених правових позицій норм законодавства слідує висновок про наявність у податкових органів права на проведення перевірок щодо контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), які можуть носити плановий або позаплановий характер, і проводяться на підставі рішення керівника відповідного органу державної податкової служби, яким затверджується план (графік) проведення таких перевірок.

До матеріалів справи наданий план перевірок субєктів господарювання на листопад 2006 року, в якому передбачена перевірка позивача.

Тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості посилання відповідача-4 на те, що визначені ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" підстави проведення планових та позапланових виїзних перевірок стосуються саме фінансово-господарської діяльності платника податків. Зі змісту передбачених підстав вбачаються недоліки саме при веденні фінансово-господарської діяльності, пов'язаної зі сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджету та державних цільових фондів, податкового обліку та фінансової звітності, які жодним чином не можуть застосовуватись відносно сфери готівкового обігу, правил торгівлі та патентування, до них не застосовуються відповідні положення щодо підстав проведення, зокрема, планових чи позапланових виїзних перевірок, передбачених ст. 11-1 Закону України "Про Державну податкову службу в Україні".

Статтею 13 Закону № 509-ХІІ визначено, що посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримуватись Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Пунктом 1 ст. 11-2 Закону № 509 ХІІ передбачено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку.

08.11.2006. відповідач-1 та відповідач-2 здійснювали перевірку позивача на підставі виданого направлення на перевірку, за результатами якої склали акт перевірки.

Відповідно до вищевказаних Методичних рекомендацій за результатами проведеної перевірки складається акт перевірки на бланку органу ДПС, за рішенням якого було призначено і проведено перевірку, та реєструється у цьому органі ДПС.

Дії відповідача-1 та відповідача-2 по складанню акту перевірки вчинені у межах наданих їм повноважень, і в цій частині повністю відповідають законодавству.

Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, суд вірно зазначив, що дії відповідачів, які повязані із організацією, проведенням 08.11.2006 р. перевірки позивача та оформленням результатів її проведення, вчинені відповідачами в межах їх компетенції, з дотриманням вимог законодавства, і без порушень охоронюваних законом прав позивача.

Таким чином, правове регулювання цих дій відповідачів здійснюється спеціальним законодавством, і зокрема, Законами України "Про державну податкову службу в Україні", «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

З акту перевірки вбачається, що підставою для винесення відповідачем-4 рішення №/0 стали відображені в акті перевірки факти відсутності корінців розрахункових квитанцій в розрахунковій книжці; не друкування контрольних стрічок реєстратора розрахункових операцій; проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування; невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків.

Підставою для винесення відповідачем-4 рішення № /0 став відображений в акті перевірки факт зберігання алкогольних напоїв у торгівельному залі магазину "Елена" без марок акцизного збору.

Відповідно до пунктів 5, 10, 11, 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема:

- у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення;

- друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років;

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Пунктом 3 ст. 17 Закону № 265/95-ВР передбачена відповідальність у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну, п.5 цієї ж статті передбачена відповідальність у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання друку контрольної стрічки або її незберігання протягом встановленого терміну, та п. 6 передбачено п'ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Відповідно до ст. 22 Закону № 265/95-ВР у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 482/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють реалізацію алкогольних напоїв зобовязані зберігати та реалізовувати алкогольні напої з марками акцизного збору.

Згідно зі ст. 17 цього Закону в разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору - в розмірі 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень.

Ненадання особою, яка проводить розрахункові операції у належному позивачу магазині, ревізорам корінців розрахункових квитанцій, та контрольних стрічок свідчить про недотримання позивачем вимог п.5 та 10 ст.3 Закону № 265/95-ВР, а тому є правомірним застосування до позивача штрафних санкцій за ці порушення в сумах 170 та 340 грн. відповідно.

Проведення розрахункових операцій через РРО без режиму попереднього програмування підтверджується долученим до матеріалів справи копією фіскального звітнього чеку, в якому назви реалізованих ревізорам пляшки шампанського "Радянське" та плитки шоколаду "Любимов" зазначено "вино" і "молочна продукція", а тому сума штрафної санкції в розмірі 85,00 грн. за порушення п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР є правомірною.

На місці проведення перевірки ревізорами виявлений факт недотримання позивачем вимог п. 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а саме: невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення рохрахунків сумі з денним Z-звітом РРО. Відповідно до опису наявних готівкових коштів на місці проведення розрахунків виявленні готівкові кошти в сумі 317,00 грн., а сума за звітом РРО складала 305,75 грн. Отже, невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків складала 11,25 грн., що свідчить про обгрунтованість штрафу на суму 56,25 грн. ( 11,25 грн. * 5 = 56,25 грн.).

Також є правомірним застосування до позивача рішенням № /0 фінансової санкції на суму 1700,00 грн., оскільки зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору підтверджено належними доказами і позивачем не спростовано.

За результатами судового розгляду справи, суд дійшов правильного висновку, що перевірка позивача проведена з дотриманням вимог законодавства, дії відповідачів по організації та проведенню даної перевірки є правомірними, а прийняті за результатами перевірки рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій є законними, і підстави для їх скасування відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи, прийняв постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргою ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до головних державних податкових ревізорів-інспекторів Державної податкової адміністрації у Херсонській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, Державної податкової адміністрації в Херсонській області, Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонській області про визнання незаконними дій посадових осіб та скасування рішень про застосування штрафних санкцій, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: