Справа № 569/1120/17
Суддя: Рудика Л.Д.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1120/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.

при секретарі: Хлуд І П.

за участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: Ушакова А.М.

представника відповідача: Павлюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №3 батальйону УПП м.Рівне, ДПП капрала поліції Ушакова А.М. про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського роти №3 батальйону УПП м.Рівне, ДПП капрала поліції Ушакова А.М., в якому просить скасувати постанову серії АР № 125242 від 05 січня 2017 року про адміністративне правопорушення про підання позивача адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП, справу провадженням закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що в той вечір за кермом не був, виходив з під'їзду по вул. Вербовій, 37, до нього підійшов поліцейський та попросив пред'явити документи, інспектор вказав, що позивач керував автомобілем "Хонда Пілот". Вказав, що крім постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП була постанова за ч.1 ст. 130 КУпАП про закриття провадження у справі.

Представник відповідача Павлюк В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити в задоволенні позову. Суду пояснив, що інспектор виніс законну постанову, позивач порушив правила дорожнього руху, втікав на автомобілі від поліції, зупинивши та закривши транспортний засіб втік до під'їзду.

Відповідач Ушаков А.М в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, допитаний в якості свідка, суду пояснив, що позивач керував транспортним засобом і наздогнали його в під'їзді.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідача Павлюка В.В., відповідача Ушакова А.М., допитаного в якості свідка, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, заперечення представника відповідача, пояснення свідка Ушакова А.М., давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення.

З копії постанови Серії АР № 125242 про адміністративне правопорушення від 05 січня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 о 21 год.15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Рівне перехрестя вул. Вербова, 37, не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.2.4 «А» ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та підданий штрафу у розмірі 425 грн.

З позову вбачається, що позивач 05 січня 2017 року, вийшов з під'їзду свого будинку по вулиці Вербова, 37 м. Рівне, і підійшов до власного автомобіля НОМЕР_1» перевірити чи працює сигналізація, їхати позивач не збирався. В цей час на подвір'я будинку заїхали працівники поліції та попросили пред'явити документи, яких у нього не було. Незважаючи на пояснення позивача інспектор поліції виніс постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 13 березня 2017 року.

Вказаною постановою встановлено, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не доведений.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери інспектора, який використовувався при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення дорожнього руху, вбачається лише як автомобіль «Honda Pilot » рухався по вул. Вербовій в м. Рівне, а після зупинки автомобіля зафіксовано, що працівник поліції зайшов в під'їзд будинку, де побачив позивача ОСОБА_1 З відеозаписуподії не можна з достовірністю встановити, що за кермом автомобіля був саме позивач, номерних знаків транспортного засобу не видно, розмова з позивачем відбувається в під'їзді будинку. Таким чином, відсутні докази, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Pilot з д.н ВК 0708 ВТ. Вказане спростовує покази відповідача Ушакова А.М. допитаного в якості свідка, що позивач керував транспортним засобом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином суб'єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених ОСОБА_1 в адміністративному позові.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта власних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищезазначеного, враховуючи недоведеність відповідачем правомірності винесеної ним постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 159, 160, 162, 163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною постанову серії АР № 125242 від 05 січня 2017 року про піддання адміністративному стягненню ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП та скасувати її, справу провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського Апеляційного Адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: