Справа № 572/3759/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Довгий І.І.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"16" травня 2017 р. Справа № 572/3759/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "22" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 22.03.2017 р. адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області щодо призначення ОСОБА_3 пільгової пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як потерпілому від Чорнобильської катастрофи з наступного дня за досягненням 54 роки, а саме з 02 липня 2016 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідно до довідки від 11.05.2016р. №4082 Тинненської сільської ради позивач проживав в с.Тинне, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (3 зона) з 01.01.1986р. по 18.06.1988р. Судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що згідно трудової книжки позивач з 31.05.1988 р. по даний час працює в ПАТ "Рівнеобленерго", а саме в структурному підрозділі - Сарненському районі електричних мереж, що знаходиться за адресою м.Сарни, вул.Котляревського, 18 (зона радіологічного контролю - 4 зона). А відповідно до довідки №26-23/5678 від 13.10.2016р. персонал Сарненського РЕМ обслуговує та проводить ремонти повітряних ліній в м.Сарни та в населених пунктах Сарненського району (тобто 3 та 4 зони). Вказано, що документи, які б могли підтвердити роботу позивача у 3-ій зоні не підлягають довготривалому зберіганню, а тому документального підтвердження факту роботи ОСОБА_3 У зоні гарантованого добровільного підтвердження немає.

В процесі апеляційного розгляду справи, до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Сарненського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про заміну відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на правонаступника - Сарненське об"єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 р. №988 " Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України", якою припинено діяльність Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області шляхом злиття та утворення Сарненського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Відповідно до ст.55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про заміну сторони правонаступництва та здійснити процесуальне правонаступництво відповідача у справі, допустивши заміну відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на Сарненське об"єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.02.1993 р., категорія 3, виданого Рівненською облдержадміністрацією, ОСОБА_3 є громадянином, постійно працював чи працює, або проживав чи проживає у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986 році та має право на пільги і компенсації встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для осіб, які постійно проживають або постійно працюють в зонах безумовного (обов'язкового) відселення та гарантованого добровільного відселення.

01 липня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі з заявою про призначення йому пенсії відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте відповіддю Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі №2883/03-29 від 09.09.2016 р. йому було відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з тим, що наданими документами не підтверджено факт постійного проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення (3 роки) станом на 01 січня 1993року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області щодо призначення ОСОБА_3 пільгової пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку є протиправною, тому зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як потерпілому від Чорнобильської катастрофи категорії 3 із зменшенням пенсійного віку на 3 роки, починаючи з 02.07.2016 р..

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій (абзац 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Пунктом 2 частини 3 статті 55 зазначеного Закону особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Водночас, обумовлена норма закону передбачає, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

У відповідності до ч.1 ст.58 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058- IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) Пенсійний фонд України є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування'' визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р. ( із змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України 30.07.2015р. № 13-2) (далі- Порядок №22-1)

До заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1. Паспорт і довідку податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера або копію сторінки паспорта з позначкою про те. що особа має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера;

2. Документи про стаж (трудову книжку, військовий квиток, диплом про навчання

тощо);

3. Довідку про заробітну плату особи за 60 місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року;

4. Документи про місце проживання (реєстрації) особи.

5. Документи, які засвідчують особливий статус особи

Відповідно до пункту 2.14. Порядку № 22-1 за документ, який засвідчує, що особі надано статус особи, яка проживає, працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, приймається копія відповідного посвідчення встановленого зразка або інший документ, який підтверджує проживання, роботу (навчання) особи на території такого населеного пункту.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З наведеного слідує, що для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач зобов'язаний подати пенсійному органу документ, який засвідчує особливий статус особи - посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986 рр.

Орган, що призначає пенсію при прийманні документів вправі перевірити його зміст і належне оформлення.

Частиною 3 статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що Посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №501 від 25.08.1992 р. та Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. №51 "Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провадиться державними адміністраціями областей.

Згідно з п.2 Постанов Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. у №51, та №501 від 25.08.1992р."Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення є основним документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсій зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, видане уповноваженим органом.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки основним доказом такого права є діюче і ніким не оскаржене посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), видане на ім'я позивача, яке відповідно до ст.14 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" вказує на те, що позивач постійно проживав (працював) у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області залишити без задоволення, постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "22" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,34500

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

- ,