Справа № 303/1068/17-а
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5114/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що передбачений Списком №2, періоди трудової діяльності на посаді електрогазозварювальника в Закарпатському ССМУ-3, реорганізованого в ДП «ЗСБМУ-3», з 24.03.1989 року по 23.03.2000 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25.11.2016 року.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно наданих позивачем документів пільговий стаж роботи становить 3 роки 3 місяці 5 днів, що є недостатнім для призначення пільгової пенсії. Крім того, на підприємстві не проводилась атестація робочих місць, що унеможливлює зарахування періоду роботи після 21.08.1992 року до пільгового стажу.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

У листопаді 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте листом відповідача від 03.02.2017 року № 885/04 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що у нього відсутній необхідний пільговий стаж 12 років 6 місяців за Списком № 2 (а.с. 10).

Судом встановлено, що відповідачем підтверджено пільговий стаж 3 роки 3 місяці 5 днів за період з 01.02.2001 року по 16.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 17.12.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 02.06.2004 року, що є недостатнім для призначення пільгової пенсії. Період роботи з 24.03.1989 року по 23.03.2000 року на пільгових умовах не підтверджено у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів та результатів атестації робочих місць.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, відповідно до норми права, яка закріплена в пункті «б» частини першої статті 13 Закону № 1788, обов'язковими умовами для набуття громадянином права на пенсію за віком на пільгових умовах є в сукупності:

а) досягнення 55 років (після 55 років) з урахуванням норми, закріпленої в останньому абзаці пункту «б» частини першої статті 13 зазначеного Закону, відповідно до якої працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

б) наявність загального стажу роботу не менше 25 років;

в) наявність стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, - не менше 12 років 6 місяців;

г) зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 повний робочий день;

ґ) шкідливі і важкі умови праці визначені за результатом атестації робочого місця.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яким визначено, зокрема, особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників. Так, згідно з п. 20 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача 24.03.1989 року переведено на посаду електрогазозварювальника 5-го розряду в Закарпатському ССМУ-3, згодом перейменованого на ДП «ЗСБМУ-3». 23.03.2000 року звільнений у зв'язку зі скороченням штату (а.с. 11,32).

Посилання відповідача на неможливість підтвердження пільгового стажу у зв'язку із відсутністю підтверджуючих документів колегія суддів не бере до уваги, оскільки в трудовій книжці позивача чітко вказано посади та періоди, протягом яких він здійснював відповідну діяльність. Трудова книжка не містить виправлень, зауважень щодо її ведення від сторін не надходило. Апеляційний суд звертає увагу на те, що уточнюючі документи для підтвердження стажу роботи надаються лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. При наявності трудової книжки немає необхідності надання уточнюючих довідок.

Крім того, у зв'язку з ліквідацією Закарпатського ССМУ-3, реорганізованого в ДП «ЗСБМУ-3», заміненого ПАТ «Будівельне управління №1» надати підтверджуючі документи не є можливим, оскільки такі в архівні установи не надходили (а.с. 12-15).

Щодо твердження відповідача про необхідність підтвердження спірного періоду роботи позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці результатами атестації, колегія суддів вважає таке обґрунтованим і зазначає наступне.

Згідно з пунктами 1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року (далі - Порядок), результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до п. 3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зарахування позивачу до пільгового стажу періоду роботи з 24.03.1989 року по 21.08.1992 року. Період роботи з 22.08.1992 року по 23.03.2000 року не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки він не підтверджений висновками державної експертизи умов праці.

Щодо вимоги позивача про призначення йому пенсії, апеляційний суд звертає увагу, що оскільки зарахуванню до пільгового стажу підлягають не всі заявлені позивачем періоди роботи та як наслідок відсутній необхідний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників - 12 років 6 місяців, то у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2017 року у справі № 303/1068/17-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 період роботи з 24.03.1989 року по 21.08.1992 року на посаді електрогазозварювальника в Закарпатському ССМУ-3, реорганізованого в ДП «ЗСБМУ-3».

Зобов'язати Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 період роботи з 24.03.1989 року по 21.08.1992 року на посаді електрогазозварювальника в Закарпатському ССМУ-3, реорганізованого в ДП «ЗСБМУ-3».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула