Справа № 463/968/17
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Львів 463/968/17

2-а/463/112/17

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Полуліх Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним рішення УПФУ у Личаківському районі м. Львова (на даний час Личаківське об'єднане управління ПФ України м. Львова) щодо відмови провести перерахунок пенсії державного службовця з більшого заробітку на підставі довідки Департаменту внутрішньої та інформаційної політики від 15.02.2017р. № 209/1-22; скасування рішення відповідача № 600 від 16.02.2017р. щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця згідно зі ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. в редакції, яка діяла на час призначення пенсії; зобов'язання відповідача здійснити позивачу з 01.01.2017р. перерахунок пенсії, призначеної відповідно до ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ в редакції, чинній на день призначення пенсії та постанови КМУ від 31.05.2000р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, чинній на день призначення пенсії, без встановлення будь-якого строку та обмеження в часі у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою КМУ від 18.01.2017р. № 15 в розмірі 85 % від заробітної плати зазначеної в довідці Департаменту внутрішньої та інформаційної політики від 15.02.2017р. № 209/1-22 та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше виплачених сум, а також забезпечити виплату такого розміру пенсії в подальшому, без обмеження її максимального розміру, допустивши негайне виконання рішення в межах суми платежі за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з січня 2008р. їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» 1993р. в розмірі 85 % заробітної плати. 16.02.2017р. звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну служу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно постанови КМУ від 18.01.2017р. № 15 на підставі довідки Департаменту внутрішньої та інформаційної політики від 15.02.2017р. № 209/1-22. Рішенням від 16.02.2016р. відповідач відмовив у проведенні перерахунку, що вважає незаконним, оскільки нормативно правові-акти, вказані в рішенні як підстава відмови не поширюються на дані правовідносини. На момент призначення пенсії чинне законодавство передбачало право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати. Натомість, чинне на даний час законодавство, на яке послався відповідач в своєму рішенні регулює питання пенсійного забезпечення осіб, пенсії яким призначені після набрання чинності цими законами, а не відносно осіб, яким пенсія призначена в минулому. Вважає, що діями відповідача її обмежено в обсязі досягнутих гарантій, і тому, просить визнати такі дії неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Представник відповідача згідно належної довіреності від 04.04.2017р. Полуліх Н.І. проти обґрунтованості позову заперечила, оскільки законодавство, яке передбачало право пенсіонера на перерахунок у разі підвищення розміру заробітної плати в подальшому зазнало змін, відповідно до яких, з 15.12.2015р. діючим законодавством не визначено суб'єктного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів ПФ України щодо перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку із збільшенням посадових окладів. Крім того, норма Закону України «Про державну службу» 1993р., на яку покликається позивач на час звернення до суду є не чинною, а законом від 02.03.2015р. № 213 скасовано з 01.06.2015р. всі види спеціальних пенсій, в тому числі пенсій, призначених за правилами Закону України «Про державну службу». Тому, в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та приймаючи постанову у відповідності до вимог ст. 161 КАС України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 27.01.2008р. позивачу призначена пенсія за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ. Стаж державної служби на момент призначення пенсії становив 15 років 11 місяць 26 днів, загальний стаж - 37 років 03 місяців 20 днів.

Рішенням від 16.02.2017р. № 600 (а.с.7), відповідач відмовив в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки Департаменту внутрішньої та інформаційної політики від 15.02.2017р. № 209/1-22 від 15.02.2017р. (а.с.14) з тих підстав, що на даний час чинний введений в дію п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213, згідно з яким з 01.06.2015р. скасовано спеціальні пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», які відповідно, також не перераховуються.

Вирішуючи даний спір в правовому полі та на підставі законодавчих актів, які регулюють правовідносини між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 1993р. № 3723-ХІІ в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 1993р. № 3723-ХІІ теж в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію, передбачали, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Постановою КМУ № 15 від 18.01.2017р. «Питання оплати праці працівників державних органів» підвищено з 01.01.2017р. посадові оклади державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій розуміння сутності соціальних гарантій, їхній зміст та обсяг не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

За змістом висновків Конституційного Суду України, право позивача на перерахунок пенсії, яке існувало на момент призначення пенсії не може бути обмежене прийняттям нових законів.

Правовідносини пенсійного забезпечення включають в себе не лише призначення, але й перерахунок пенсії і таким чином, посилання представника відповідача на норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-VIII не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки, як вбачається зі змісту цієї норми, вона застосовується відносно осіб, які звернулись до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії після 01.06.2015р., а не з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Згідно вимог ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Аналогічне право вибору пенсійних виплат закріплено в ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка була і є чинною.

Обравши вид спеціальної пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу» 1993р., позивачу тим самим гарантувалось право на перерахунок такої пенсії у зв'язку із збільшенням розмірів заробітної плати. Те, що на даний час законодавство не передбачає перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця у зв'язку із збільшенням розмірів заробітної плати не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки таким чином відбувається звуження досягнутих гарантій, що за висновками Конституційного Суд України є недопустиме.

Відтак, позов в частині визнання протиправним та скасування рішення, а також в частині зобов'язання здійснити перерахунок слід визнати обґрунтованим та задовольнити.

В частині зобов'язання здійснити такий перерахунок відповідно до Постанови КМУ від 31.05.2000р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» позов належить залишити без задоволення, оскільки вказана постанова лише визначала механізм проведення перерахунку і на даний час вона втратила чинність.

Так само, не ґрунтується на законі і не підлягає до задоволення вимога в частині зобов'язати здійснити перерахунок без встановлення будь-якого строку та обмеження в часі, оскільки пенсійні виплати часовими ранками не обмежуються.

Одночасно, слід звернути увагу позивача, що вказана постанова відповідно до норм процесуального законодавства не підлягає до негайного виконання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 256 КАС України, до негайного виконання може бути звернуто постанову, зокрема, у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів або при присудженні виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Спір у справі яка розглядається є спором про правильність нарахування пенсії, а не спором про право на пенсію, внаслідок чого така постанова не підлягає негайному виконанню.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1), слід присудити з Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 17-19,71,105,128,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 № 600 від 16.02.2017 року.

Зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити з 01.01.2017 року перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-Х11 (в редакцій, що діяла на дату призначення пенсії), у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою КМУ від 18.01.2017 року № 15 у розмірі 85 % від заробітної плати зазначеній у довідці Департаменту внутрішньої та інформаційної політики Львівської обласної державної адміністрації від 15.02.2017 року № 209/1-22, та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження її максимального розміру.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в розмірі 640 грн. здійснені позивачем ОСОБА_1 присудити з Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Леньо С. І.