Справа № 360/218/17-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/218/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Унятицький Д.Є. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

суддів Мєзєнцева Є.І.,

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та Київської обласної державної адміністрації на постанову Бородянського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Бородянської районної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до Управління соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Бородянської районної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації, у якому просила визнати протиправною відмову відповідачів надати їй статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та зобов'язати видати відповідне посвідчення.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року даний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення Бородянської РДА та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у прийнятті документів від ОСОБА_3 для оформлення посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Зобов'язано Управління соціального захисту населення Бородянської РДА прийняти у ОСОБА_3 документи та передати їх для підготовки подання для оформлення посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Зобов'язано Бородянську районну державну адміністрацію підготувати та направити подання для оформлення ОСОБА_3 посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Зобов'язано Київську обласну державну адміністрацію вирішити питання надання ОСОБА_3 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видати відповідне посвідчення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачі - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та Київська обласна державна адміністрація звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_3 являється постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4), що підтверджується копією посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

З копії експертного висновку №111 від 30 січня 2015 року та копії довідки до акту огляду МСЕК вбачається, що ОСОБА_3 визнано інвалідом другої групи внаслідок захворювання пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС.

Позивач, з метою видачі їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та вкладки до нього, звернулась з відповідною заявою та пакетом документів до УСЗН Бородянської РДА.

Листом №310/08 від 01 лютого 2017 року управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації відмовило позивачу у прийнятті документів, необхідних для видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, оскільки департаментом соціального захисту населення не приймаються подання райдержадміністрацій на оформлення громадянам первинних посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії з числа потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, у зв'язку з тим, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ виключено абзац п'ятий ч.2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яка особа з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо якої встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, належить до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами і доповненнями (далі - Закон № 796-XII).

Згідно статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Зважаючи на те, що позивач станом на 1 січня 1993 року прожив та відпрацював у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років, ОСОБА_3 у розумінні Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», безумовно, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що, в свою чергу, підтверджується експертним висновком.

Відповідно до ч.1 статті 12 цього Закону України, причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Пунктом 1 ч. 1 статті 14 Закону визначено, що до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Відмовляючи у встановленні позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач посилався на Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27 лютого 1991 року № 791а-XII та, зокрема, зону посиленого радіоекологічного контролю, в тому числі і населений пункт, в якому проживала позивач, виключено з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів вважає такий висновок відповідача помилковим і погоджується з позицією місцевого суду про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01 січня 2015 року. В той же час, жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не відбулось.

Крім того, виключення законодавцем з 01 січня 2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 01 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01 січня 2015 року.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01 січня 2015 року відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01 січня 2015 року.

При цьому, суд зазначає, що та обставина що позивач проходила огляд в МСЕК вже після набрання чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ, не має правового значення для вирішення питання про встановлення позивачу статусу потерпілого 1 категорії, оскільки як вже встановлено судом, на момент проходження огляду МСЕК позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який зберігається у нього довічно, якщо не буде змінений на іншу категорію.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2017 року у справі №826/1809/16.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає законним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність відмови відповідача у видачі позивачу посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 51).

За визначенням, наведеним у Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Абзацом 3 пункту 10 Порядку № 51 передбачено, що видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Відповідно до абзаців 4 та 9 пункту 10 вказаного Порядку посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.10 вищевказаного Порядку рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Інших вимог щодо надання документів вказаний Порядок не містить, відтак до заяви додаються копії документів для встановлення особи, зокрема, паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, копія виписки-довідки МСЕК із експертним висновком та посвідчення потерпілого 4 категорії.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, у позивача наявні всі юридичні підстави для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі посвідчення потерпілого 1 категорії, оскільки статтею 14 Закону №796-XII визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Враховуючи встановлені обставини та наведені правові норми, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані дії відповідача в розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, які на етапі, коли позивач є інвалідом та вже має статус потерпілого 4 категорії, а також має докази на підтвердження причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою, досить жорстко обмежені в законодавчому порядку, оскільки право позивача на отримання статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов'язання відповідача розглянути подання щодо встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видати позивачу відповідне посвідчення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та Київської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.