Справа № 428/10257/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юзефович І.О.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року справа № 428/10257/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 березня 2017 року у справі № 428/10257/16-а за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному рядового поліції Беляцького Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному рядового поліції Беляцького Дмитра Олександровича (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточнень просив: визнати дії відповідача щодо винесення постанови серії АР № 034981 від 09.09.2016 про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. протиправними; скасувати постанову відповідача від 09.09.2016 серії АР № 034981 про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 21-23).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 березня 2017 року у справі № 428/10257/16-а адміністративний позов було залишено без задоволення (а.с. 47-49).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 54-57).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному рядовим поліції Беляцьким Д.О. постановою серії АР № 034981 від 09.09.2016 р. у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, до позивача ОСОБА_2 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., оскільки ним приблизно о 10-50 год. було встановлено порушення вимог п.15.9 (г) ПДР України, а саме керуючи т/з Opel Omega, д.н. НОМЕР_1, здійснив зупинку біля знаку 5.35 (менш 10 метрів) по пр. Гвардійський, 28-б, м. Сєвєродонецьк Луганської області.

З відеозапису файлів, записаних на dvd-r диску Verbatim, що знаходиться в матеріалах справи (а.с. 35) колегією суддів встановлено, що 09.09.2016р. об 11-02 год. інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному рядовим поліції Беляцьким Д.О. було встановлено порушення вимог п.15.9 (г) ПДР України, а саме т/з Opel Omega, д.н. НОМЕР_1, був припаркований біля знаку 5.35.1 (менш 10 метрів, а саме задні двері автомобілю знаходились навпроти дорожнього знаку) по пр. Гвардійський, 28б, м. Сєвєродонецьк Луганської області.

На підставі встановлених обставин колегія суддів зазначає, що відповідач мав право для застосування поліцейських заходів, передбачених ст. 30 ЗУ «Про Національну поліцію», одним яких є реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

Згідно п.15.9 (г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Пунктом 5 «Інформаційно-вказівні знаки» Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено дорожній знак 5.35.1-5.35.2 "Пішохідний перехід". Знак 5.35.1 встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу, а знак 5.35.2 - ліворуч від дороги на дальній межі переходу.

Положеннями статті 52 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил користування засобами транспорту, у т.ч. передбачених ч. 1-3 ст. 122 КУпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З викладеного вбачається, що до компетенції Національної поліції віднесено розгляд справ, передбачених ч.1 ст.122 КпАП України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015р. № 1395 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015р. за № 1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція № 1395), згідно до п. 4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ч. 4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічні приписи містяться у р. III Інструкціі № 1395, згідно до п. 2 якого постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП та позивач ОСОБА_2 був ознайомлений з положеннями статей 307, 308, а також правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, правом, порядком та строками оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП, про що в постанові міститься його підпис.

Позивачем ОСОБА_2 належних та допустимих доказів правильності у відповідності до вимог ПДР паркування належного йому транспортного засобу не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122КпАП України, а тому правомірно було прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Повноваження поліції визначені у розділі IV Закону України «Про національну поліцію», згідно ст. 23 якого, поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Наведені норми є спеціальними у спірних правовідносинах, а тому обставини, викладені позивачем ОСОБА_2 в обґрунтування свого адміністративного позову та апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у звязку з чим адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному рядового поліції Беляцького Д.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 березня 2017 року у справі № 428/10257/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 березня 2017 року у справі № 428/10257/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов