Справа № 804/6236/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 р. Справа № 804/6236/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Барановського Р.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі: Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом в інтересах держави в особі Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Криворізька північна ОДПІ, податковий орган, позивач) до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (далі ДП «Криворізька теплоцентраль», підприємство, відповідач), у якому просить суд стягнути кошти з рахунків у банках, ДП «Криворізька теплоцентраль» на користь державного бюджету в рахунок погашення податкової заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 1 116 407, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача непогашеної податкової заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 1 116 407, 00 грн., яка у період з 30.07.2016р. по 30.08.2016р. внаслідок несплати самостійно задекларованих грошових зобовязань. Наразі вказана сума податкового боргу відповідачем у добровільному порядку не погашена, що зумовлює накопичення.

Позиція ДП "Криворізька теплоцентраль", відображена у письмових поясненнях. Відповідачем зазначено, що заперечень щодо суми позову підприємство не має. Нові нормативи відрахувань унеможливлюють здійснення підприємством своєчасної сплати податкових зобовязань по податковим деклараціям № від 19.07.2016 р. та за № від 17.08.2016 р., у зв'язку з чим заборгованість по сплаті податку на додану вартість існує, проте підприємством вживаються всі доступні заходи з метою погашення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень статті 121 Конституції України, статей 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В матеріалах справи міститься лист заступника керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_1 до начальника Криворізької північної ОДПІ ОСОБА_2 за вих.№79-2-703 вих.16 від 14.09.2016р., яким повідомлено останнього про представництво інтересів держави в особі Криворізької північної ОДПІ до ДП «Криворізька теплоцентраль» про стягнення податкової заборгованості у розмірі 1 116 407, 00 грн.

Підставою для звернення керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 до суду з цим позовом стало порушення економічних інтересів держави у вигляді невиконання відповідачем свого обовязку щодо сплати податків в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ДП «Криворізька теплоцентраль» зареєстровано 01.09.1999р., про що здійснено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про проведення державної реєстрації юридичної особи; ідентифікаційний код 00130850.

ДП «Криворізька теплоцентраль» перебуває на податковому обліку в Криворізькій північній ОДПІ з 03.02.1992р. та є платником податку на додану вартість з 30.11.2005 р.

Згідно з Розрахунком податкового боргу, наданого позивачем до позову, за відповідачем станом на 08.09.2016 р. рахується недоїмка по платежу "податок на додану вартість" (далі-ПДВ, код платежу -14010100) на загальну суму 1 116 407, 00 грн.

Матеріалами справи встановлено, що сума заборгованості по ПДВ, що заявлена до стягнення, виникла за період з 30.07.2016 р. по 30.08.2016 р.

Згідно з Розрахунком податкового боргу по податку на додану вартість сума заборгованості у розмірі 1 116 407, 00 грн. виникла в результаті наступного.

Відповідачем було подано до Криворізької північної ОДПІ податкову звітність за період червень 2016 р.- липень 2016 р., у якій платником було самостійно визначено суми податкових зобов'язань, а саме:

- податкова декларація з ПДВ за червень 2016 р. № від 19.07.2016р. (сума ПДВ самостійно визначена платником 818 229, 00 грн., граничний термін сплати 30.07.2016р.);

- податкова декларація з ПДВ за липень 2016 р. № НОМЕР_1 від 17.08.2016р. (сума ПДВ самостійно визначена платником 298 178, 00 грн., граничний термін сплати 30.08.2016р.).

По граничному строку сплати задекларовані зобовязання не сплачені платником.

Позивачем на виконання вимог ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ були сформовані перша та друга податкові вимоги № 1/60 від 24.10.2001р. та №2/162 від 24.11.2001р., які отримані відповідачем.

Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).

Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).

Відповідно до п. 54. 1 ст. 54 ПК України - крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК України - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК України - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК України, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 41.2 ст. 41 ПК України - органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 95.2, п. 95.3 ст. 95 ПК України - стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд доходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач своєчасно звітує, проте порушує строки сплати задекларованих зобовязань.

Сума податкової заборгованості з ПДВ, яка заявлена до стягнення, складається із:

а) 818 229,00 грн. - суми самостійно задекларованих платником у податковій декларації з ПДВ за період червень 2016 р., що не сплачена відповідачем у граничний термін сплати, тобто до 30.07.2016р.;

б) 298 178, 00 грн. - суми самостійно задекларованих платником у податковій декларації з ПДВ за період липень 2016 р., що не сплачена відповідачем у граничний термін сплати, тобто до 30.08.2016р.

Вручення відповідачу першої та другої податкової вимоги підтверджується матеріалами справи.

Отже, сума податкового зобовязання, що заявлена у позові до стягнення, є саме податковим боргом відповідача, про що також не заперечував відповідач.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У частині першій статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України надано законодавче визначення доказів в адміністративному судочинстві, якими є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, а також відсутність з боку відповідача заперечень щодо суми податкового боргу по ПДВ, з урахуванням встановленого Податковим кодексом України правила черговості вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення з ДП «Криворізька теплоцентраль» коштів у розмірі 1 116 407, 00 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих ДП «Криворізька теплоцентраль», в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, адміністративний позов керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі: Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" у банках, обслуговуючих Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» () на користь державного бюджету (б/р №0022 у ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код платежу 14010100, одержувач: Управління державної казначейської служби у Жовтневому районі м.Кривого Рогу, ) в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість 1 116 407,00грн. (один мільйон сто шістнадцять тисяч чотириста сім гривень).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_3