Справа № 750/1584/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/1584/17 Головуючий у 1-й інстанції: Супрун О.П. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Грибан І.О.,

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, капрала поліції БУПП у місті Чернігові ДПП Портянка Станіслава Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, капрала поліції БУПП у місті Чернігові ДПП Портянка Станіслава Володимировича, у якому просив визнати дії щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 5794025 від 26.12.2016, згідно із якою позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до капрала поліції БУПП у місті Чернігові ДПП Портянка Станіслава Володимировича залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом установлено, що оскаржуваною у межах спору постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху, яке дістало вияв у тому, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1, 25 грудня 2016 року в м. Чернігові на перехресті вул. Седнівська та вул. 1-го Травня, перед поворотом праворуч з вул. 1-го Травня на вул. Седнівська, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Позивачем копія постанови отримана 10.02.2017.

Вважаючи постанову відповідача незаконною, а свої права - порушеними, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що наявними у справі доказами, в тому числі відеозаписом, беззаперечно підтверджуються обставини вчиненого позивачем порушення, а тому дійшов висновку про правомірність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу. Також суд вказав на те, що окремі недоліки оформлення постанови, з урахуванням доведеності факту порушення, не є підставою для її скасування.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту 9.2 «б» Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом вчиненого порушення, який досліджено колегією суддів, беззаперечно підтверджуються обставини, зафіксовані у спірній постанові, а саме, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1, 25 грудня 2016 року в м. Чернігові на перехресті вул. Седнівська та вул. 1-го Травня, перед поворотом праворуч з вул. 1-го Травня на вул. Седнівська, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

Також записом підтверджується те, що оскаржувана постанова після її складення надавалася інспектором позивачу, проте останній відмовився від підпису, що засвідчено також і понятим.

Скаржником належних та допустимих доказів на спростування цих обставин не надано.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на окремі недоліки в оформленні оскаржуваної постанови, з огляду на те, що наявність таких недоліків, з урахуванням доведеності факту вчиненого водієм порушення, не є достатньо вагомим для визнання спірної постанови протиправною та її скасування.

Доводи позивача про порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності також не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі ( ч.2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч.5 ст. 258 КУпАП).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122, 126 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено під час вирішення спору та підтверджується наявними матеріалами, справа про адміністративне правопорушення розглянута та спірна постанова прийнята відповідачем в присутності позивача, якому роз'яснювалися його права передбачені КУаАП.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом вчинення адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом в цілому відповідає нормам закону та відповідає бланку постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі відповідно Додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Водночас, позивач не надав доказів відсутності своєї вини або події правопорушення.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, капрала поліції БУПП у місті Чернігові ДПП Портянка Станіслава Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяІ.О. Грибан

Повний текст ухвали складено 15 травня 2017 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Грибан І.О.

Парінов А.Б.