Справа № 522/9566/16-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р. Справа № 522/9566/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Шеметенко Л.П.
при секретаріПавлюк К.І.

за участю сторін:
представник позивача Єрьоменко Л.В. (адвокат, ордер)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано рішення №57 Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси від 25.03.2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_6 Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси провести з 21.03.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_6 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662 - XIІ від 26.11.1993 року в редакції Закону України № 2663 - 111 від 12.07.2001 року у розмірі 90 % середнього заробітку на підставі довідки прокуратури Одеської області № 262 від 21.03.2016 року та здійснити виплати без обмеження пенсії максимальним розміром відповідно до п.п.1,2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 914- VI11, а також п.2 „Прикінцевих положень" Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VІ.

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 15 липня 2016 року по справі № 522/9566/16-а та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало клопотання, у якому просило суд здійснити заміну Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси через реорганізацію, в зв'язку з чим було здійснено заміну останнього Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси по втраті годувальника ОСОБА_7, який працював в органах прокуратури України з 10.06.1946 року на різних посадах. Перебував на обліку в УПФУ України в Приморському районі м. Одеси, як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» № 3662-XII від 26.11.1993 року в редакції Закону України № 2663-111 від 12.07.2001 року, у розмірі 90 % від середньомісячної суми відповідних виплат за останні 24 місяці роботи перед зверненням за пенсією.

З 08.10.1986 року ОСОБА_7 було звільнено з органів прокуратури України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років.

21.03.2016 року Позивачем отримано довідку за № 262 в прокуратурі Одеської області, в якій зазначено що ОСОБА_7 працював в прокуратурі м. Одеси та його заробітна плата з 15.12.2015 року становила 15 879,65 грн., яку Позивачем було надано для перерахування пенсії по втраті годувальника до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси.

25.03.2016 року Рішенням Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси за № 57 ОСОБА_6 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії по втраті годувальника у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», з тих підстав, що відповідно до п. 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 213-VІІІ від 02.03.2015 р., у разі неприйняття до 1 червня 2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Позивач не погодилась з вказаними діями відповідача, звернувся до суду з відповідним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з протиправності відмови відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивача по втраті годувальника на підставі довідки, наданої Прокуратурою Одеської області. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною 18 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-XII від 05.11.1991 року (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014 року) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Частиною 1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що в разі смерті пенсіонера непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону (п.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї.

Разом з тим, Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, у статті 50-1 Закону України Про прокуратуру частину 18 викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх працівників прокуратури. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відсутня в новій редакції частини 18 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру, а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

15.07.2015 набрав чинності Закон України Про прокуратуру №1697-VІІ від 14.10.2014.

Згідно п.3 розділу ХІІ Прикінцеві положення вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом: Закон України Про прокуратуру №1789-ХІІ від 05.11.1991, крім п. 8 ч.1 ст.15, ч.4 ст. 16, абз.1 ч.2 ст. 46-2, ст. 47, ч.1 ст. 49, ч.5 ст.50, ч.ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1, ч.3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст. 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України „Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача як до органу пенсійного Фонду так і до суду, Кабінетом Міністрів України не було визначено умов перерахунку раніш призначених пенсій.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії по втраті годувальника як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників законодавством визначено не було.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника у відповідача були відсутні законодавчі підстави (умови) для перерахунку пенсії позивачу, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, у зв'язку з чим відмова УПФУ є обґрунтованою та правомірною.

Доводи позивача, з якими фактично погодився суд першої інстанції, щодо необхідності, при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки право на призначення пенсії та право на перерахунок пенсії не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на момент звернення позивача до УПФУ, не існувало, то відповідач обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії по втраті годувальника.

Крім зазначеного, колегія суддів звертає увагу, що нездійснення перерахунку пенсії позивачу не призвело до зменшення розміру пенсії по втраті годувальника, яку особа отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Так, у п. 2.1 рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначено, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні «Ейрі проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Великода проти України» зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року по справі № 522/9566/16-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_6, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Постанову складено у повному обсязі - 17 травня 2017 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко