Справа № 539/669/17
Суддя: Жага Е. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/669/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2017 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Єгорова Антона Сергійовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №1 батальону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Єгорова Антона Сергійовича про скасування постанови.

В позові вказав, що постановою відповідача АР №849181 від 07.03.2017 року по справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Так, в постанові зазначено, що він 07.03.2017 року о 01 год. 50 хв. на 53 км автодороги Київ-Чоп, порушив правила дорожнього перевезення великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами. Постанова була винесена відповідачем відразу на місці зупинки без складання протоколу.

Позивач стверджує, що розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу відповідач суттєво порушив його права, оскільки він був позбавлений можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

На підставі викладеного ОСОБА_1 прохає суд визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Єгорова А.Є. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу 07.03.2017 року на автодорозі Київ-Чоп та скасувати винесену постанову АР №849181 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В судове засідання сторони не з`явилися. При цьому, від представника позивача до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без його участі з додатковими письмовими поясненнями позивача ОСОБА_1 та власника автомобіля ОСОБА_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 на автомобілі Volvo належному ОСОБА_2 на прохання останнього перевозив Комбайн «Джон-Дір та жатки до нього з м. Володимир-Волинський Волинської області в с. Зуєвці Миргородського району Полтавської області. Маршрут пролягав через міста Луцьк, Рівне, Житомир, Київ, Лубни. Завантаження комбайну та жатки було проведено автокраном в м. Володимир-Волинський зранку 06.03.2017 року. Цього ж дня о 17 год. 10 хв. на автодорозі Устигул-Луцьк-Рівне інспектор роти №1 БУПП у м. Луцьку Монич С.А. виніс постанову про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 510 грн. за порушення правил дорожнього перевезення великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами та дозволив рухатися далі за маршрутом повідомивши, що протягом доби (до завершення маршруту перевезення) водія вже ніхто не притягне до відповідальності за це адміністративне правопорушення. Однак 07.03.2017 року о 01 год. 50 хв. на 53 км . автодороги Київ-Чоп відповідач по даній справі повторно виніс постанову про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те ж саме правопорушення у виді штрафу в сумі 510 грн. Усунути порушення правил дорожнього перевезення великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами водій самостійно не міг. Вважає повторне притягнення до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення незаконним, оскільки воно є триваючим. Штраф за постановою інспектора роти №1 БУПП у м. Луцьку сплачений, про що додано відповідну копію квитанції (а.с.22-26).

Відповідач інспектор роти №1 батальону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенант поліції Єгоров А.С. про причини своєї неявки суд не повідомив повторно.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 7 березня 2017 року відповідачем - інспектором роти №1 батальону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Єгоровим А.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №849181 відповідно до якої позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.1321 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. (а.с.6).

При цьому в постанові зазначено, що 07.03.2017 року о 01 год. 50 хв. на 53 км. автодороги Київ-Чоп водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo FH-12 д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом KASSBOHRER д.н.з. НОМЕР_2 на якому перевозив вантаж, який перевищував 3 м. в ширину без відповідного дозволу державтоінспекції, чим порушив п.22.5 ПДР України.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобі за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно п.4 розділу «Умови і режим проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів» правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі зокрема, дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Державтоінспекцією. Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Відповідно до 2.4-2. ПДР України, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Відповідно до п. 22 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 2652 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 863087 від 06.03.2017 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.1321 КУпАП (порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами) до адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. Дана постанова була винесена інспектором роти №1 БУПП у м. Луцьку ДПП Моничем С.А. При цьому в постанові зазначено, що 06.03.2017 року о 17 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volvo FH-12 д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Н-22 (Устигул-Луцьк-Рівне) 127 км. + 700 м. буксирував причіп KASSBOHRER д.н.з. НОМЕР_2 на якому перевозив спецтехніку комбайн, ширина якого 3м. 70 см. без дозволу поліції на проїзд великогабаритних транспортних засобів дорогою загального користування Н-22, чим порушив п.22.5 ПДР України, що підтверджується її копією (а.с.24).

Таким чином, після виявлення вчиненого водієм ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, керований останнім транспортний засіб затриманий працівником поліції не був та через деякий час на водія ОСОБА_1 знову було накладено адміністративне стягнення за теж саме правопорушення, яке він усунути самостійно не міг.

Відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

В судове засідання відповідач для надання пояснень не з`явився, ніяких пояснень та заперечень щодо обставин вчинення правопорушення суду не надав, тобто вимоги ст. 71 КАС України щодо доказування правомірності свого рішення не виконав.

Таким чином, враховуючи неможливість позивача самостійно усунути допущені порушення та неналежне реагування з боку відповідних контролюючи органів в тому числі Національної поліції на виявлене правопорушення, притягнення позивача за дане правопорушення згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 863087 від 06.03.2017 року в сумі 510 грн., яке на час розгляду справи сплачено, суд вважає, що постанова відповідача підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Так, стаття 284 КУпАП встановлює, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами(дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

За таких обставин вимога позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки справа про притягнення до адміністративної відповідальності розглядалась уповноваженими органами Національної поліції, а не судом. Адміністративний суд не наділений повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 284 КУпАП України, ст.ст. 5 - 12, 18, 71, 86, 128, 158 -163 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Єгорова Антона Сергійовича про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти №1 батальону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Єгорова Антона Сергійовича серії АР №849181 від 07.03.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Жага Е. Г.