Справа № 701/173/17-а
Суддя: Костенко А. І.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №701/173/17-а
Провадження №2-а/701/17/17
П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
за участю секретаря -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти №2 батальйону УПП в м. Житомирі ДПП капрала поліції ОСОБА_4 про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд до відповідача із позовом про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 7 лютого 2017 року поліцейським роти №2 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП капралом поліції ОСОБА_4, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія БР №463367 від 07.02.17 р., якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за нібито порушення пункту 9.8 ПДР України, поза межами населеного пункту рухався без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар, керуючи автомобілем HONDA ACCORD, номерний знак НОМЕР_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., що передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП. 7 лютого 2017 року позивач рухаючись автомобілем по трасі Київ-Чоп, на 87-му км. Траси Київ- Чоп (КП), зупинився на вимогу відповідача. Після чого, на запитання позивача про причину зупинки, відповідач стверджував, що причиною зупинки стало порушення правил дорожнього руху, а саме пункту 9.8 ПДР України, поза межами населеного пункту рухався без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар. Не погоджуючись з даним фактом, позивач попросив відповідача надати докази здійснення позивачем адміністративного правопорушення. Відповідач, повідомив позивача, що рух на даній ділянці дороги фіксується в автоматичному режимі та зберігається на компютері, крім цього факт нібито вчиненого правопорушення зафіксовано на персональний відеореєстратор, який закріплений на його уніформі. Після того, як позивач попросив відповідача показати докази вчиненого правопорушення, відповідач заявив, що докази здійснення правопорушення надаються лише до суду, у випадку, якщо особа, що притягується до адміністративної відповідальності, оскаржує постанову про притягнення її до відповідальності. На що позивач зауважив, що неможливо розглядати справу про адміністративне правопорушення, без дослідження доказів. Після чого, відповідач запропонував пройти до стаціонарного посту КП, в якому встановлено компютер, на якому зберігається відеоматеріал, що фіксує рух транспорту на даній ділянці дороги, крім того повідомив, що предявити відеозапис, з персонального реєстратора відповідач не може, так як на нього в даний час здійснюється відеофіксація. Позивач разом з відповідачем, прослідували до посту, на другому поверсі якого, встановлено компютер, на якому зберігається відеоматеріал. Після довгого пошуку відеозапису, разом із своїм напарником, який не представився, відповідач продемонстрував відео, на якому видно автомобіль, схожий на автомобіль позивача. Окрім, загальних рис автомобіля (його кольору та розміру), на відео неможливо встановити, ні марку, ні модель автомобіля та його державний номер. Крім того, з предявленого відповідачем відео неможливо однозначно встановити чи було увімкнуто ближнє світло фар чи ні. Після чого, позивач заявив відповідачеві, що з наданого ним відео не можна однозначно встановити навіть чи було увімкнуто ближнє світло фар чи ні, не кажучи про державний номер. Позивачем було заявлено усне клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення за місцем реєстрації та про бажання скористатися правом на правову допомогу, на що відповідач заявив, що позивач може викликати свого адвоката, що він почекає. Після чого, позивач та відповідач повернулися до автомобіля, відповідач зачитав права позивача та запитав чи будуть заяви чи клопотання на, що позивач повторно заявив клопотання про розгляд справи за місцем реєстрації так як являється не місцевим. Дане клопотання було відхилено відповідачем. Після чого, відповідач запропонував повернутися до посту, для складання постанови, позивач відмовився пройти до посту, на що відповідач заявив, що позивач може почекати 10-15 хвилин в автомобілі, поки він складе постанову. Через деякий час, відповідач повернувся та зачитав постанову, копію якої під підпис вручив позивачеві. Позивач вважає постанову неправомірною такою, що винесена з неправильною кваліфікацією правопорушення, що і змусило позивача звернутися з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, але згідно наданої заяви позов підтримує та просив справу слухати без його участі.

Представник відповідача до суду не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, згідно якої заперечував проти задоволення заявлених вимог та просив справу розглянути без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 7 лютого 2017 року поліцейським роти №2 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП капралом поліції ОСОБА_4, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія БР №463367 від 07.02.17 р., якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 9.8 ПДР України, поза межами населеного пункту рухався без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар, керуючи автомобілем HONDA ACCORD, номерний знак НОМЕР_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., що передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП. 7 лютого 2017 року позивач рухаючись автомобілем по трасі Київ-Чоп, на 87-му км. Траси Київ- Чоп (КП), зупинився на вимогу відповідача. Після чого, на запитання позивача про причину зупинки, відповідач стверджував, що причиною зупинки стало порушення правил дорожнього руху, а саме пункту 9.8 ПДР України, поза межами населеного пункту рухався без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар. Не погоджуючись з даним фактом, позивач попросив відповідача надати докази здійснення позивачем адміністративного правопорушення. Відповідач, повідомив позивача, що рух на даній ділянці дороги фіксується в автоматичному режимі та зберігається на компютері, крім цього факт нібито вчиненого правопорушення зафіксовано на персональний відеореєстратор, який закріплений на його уніформі. Після того, як позивач попросив відповідача показати докази вчиненого правопорушення, відповідач заявив, що докази здійснення правопорушення надаються лише до суду, у випадку, якщо особа, що притягується до адміністративної відповідальності, оскаржує постанову про притягнення її до відповідальності. Через деякий час, відповідач повернувся та зачитав постанову, копію якої під підпис вручив позивачеві. Позивач вважає постанову неправомірною такою, що винесена з неправильною кваліфікацією правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно частини 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідачем в підтвердження зазначених обґрунтувань не надано жодного доказу передбачених статтею 251 КУпАП, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, наданий відеозапис не підтверджує, що позивач керував транспортним засобом в той час, який вказано в постанові про адміністративне правопорушення без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар. Відповідно положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним протоколу, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.п. 9.2, 9.7 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно кодексу про адміністративні правопорушення. З відеозапису, наданого відповідачем вбачається процедура розгляду адміністративної справи, проте, відсутні дані про обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_5 Протягом всього часу розгляду справи відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Накладення адміністративного стягнення на позивача на підставі постанови серії БР №463367 року є незаконним і необґрунтованим і таким, що порушує конституційні та законні права та інтереси позивача як громадянина України, що дає всі підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 6-11, 17-19, 71, 104, 158, 159, 160, 163 КАС України, ст. ст. 7, 222, 245, 252, 254, 256, 268, 276, 283, 287, 288, 289, 291, 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Визнати дії (бездіяльність) поліцейського роти №2 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП капрала поліції ОСОБА_4, щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія БР №463367 від 07.02.17 р., якою ОСОБА_5 було притягнено до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП - протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія БР №463367 від 07.02.17 р., якою ОСОБА_5 було притягнено до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу провадженням закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

Суддя ОСОБА_1