Справа № 405/705/17
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/705/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України про визнання рішення протиправним, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України, про визнання рішення протиправним, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Перебуваючи на службі в органах Державної фіскальної служби України він обіймав посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу власної безпеки при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Кіровоградській області Головного управління власної безпеки Державної фіскальної служби України, має спеціальне звання - підполковник податкової поліції.

21.03.2016 він був звільнений із займаної посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у відставку (зі зняттям з військового обліку) за пунктом 65 підпункт «б» (через хворобу) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114 та пункту 7 Положення про державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236.

03.10.2016 йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала в період проходження служби в податковій поліції в наслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, втрата професійної працездатності становить 40%.

Він звернувся із заявою до відповідача з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, як працівнику податкової міліції в наслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності.

Листом Державної фіскальної служби України від 22.12.2016 № 13976/С/99-99-22-06-14, йому було відмовлено у призначені та виплаті вказаної грошової допомоги в зв'язку з відсутністю підстав для розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової поліції, оскільки питання призначення та виплати вказаної грошової допомоги регулюється Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, однак їх дія не поширюється на працівників податкової міліції.

Тому, просить суд визнати рішення у формі листа Державної фіскальної служби України від 22.12.2016 №13976/С/99-99-22-06-14 щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції в наслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» протиправним та скасувати. А також зобов'язати Державну фіскальну службу України призначити та виплатити йому вказану одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності.

Позивач та його представник - адвокат Кричун Юрій Анатолійович в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій останній просить суд судовий розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити повністю.

Представник відповідача за довіреністю - Гладковська О.С. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою останньої, яка міститься в матеріалах справи. Від представника відповідача до суду надійшло письмове заперечення на адміністративний позов, в якому остання просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.Позицію відповідача представник обґрунтовує наступним.

Право на отримання одноразової грошової допомоги у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, передбачене ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію».

Порядокта умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції регламентуються відповідним Порядком затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 (далі - Порядок № 707) прийнятоюзокрема відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію».

В зв'язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» Закон України «Про міліцію» втратив чинність, а тому на думку відповідача, призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 707 неможливе так як наразі відсутні правові підстави для призначення такої допомоги. А тому, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надсилалося на адресу Державної казначейської служби України.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах Державної фіскальної служби України, обіймав посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу власної безпеки при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Кіровоградській області Головного управління власної безпеки Державної фіскальної служби України, має спеціальне звання - підполковник податкової поліції.

Наказом Державної фіскальної служби України від 18.03.2016 № 932-о ОСОБА_1 було звільнено 21.03.2016 із займаної посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у відставку (зі зняттям з військового обліку) за пунктом 65 підпункт «б» (через хворобу) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114 та пункту 7 Положення про державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА № 183203 ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності з 31.08.2016. Причиною інвалідності у вказаній довідці зазначено: «травма пов'язана з виконанням службових обов'язків». Зв'язок отримання ОСОБА_1 травми з виконанням ним службових обов'язків також підтверджується свідоцтвом про хворобу № 56 від 15.03.2016 та довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА № 007226.

Листом Державної фіскальної служби України від 22.12.2016 № 13976/С/99-99-22-06-14 ОСОБА_1, у задоволенні його звернення щодо здійснення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності в наслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків, було відмовлено. Відмова обумовлена тим, що питання призначення та виплати вказаної грошової допомоги регулюється Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, однак їх дія не поширюється на працівників податкової поліції.

Вказані вище обставини справи сторонами не заперечуються.

Суть спірних правовідносин полягає у встановленні наявності, або відсутності правових підстав для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги на підставі ст. 23 Закону України «Про міліцію», у зв'язку з встановленням останньому ІІІ групи інвалідності в наслідок травми, пов'язаної з виконанням ним службових обов'язків.

Пунктом 356.1. статті 356 ПК України передбачено, що Держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Згідно ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» (у редакції Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, який набув чинності 07.11.2015, Закон України «Про міліцію» втратив чинність.

Поряд з цим, абзацом 3 пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію» (пункт 15 розділу XI доповнено абзацом третім згідно із Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII, який набрав чинності 29.12.2015) передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Саме тому, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про неможливість виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в порядку, встановленому статтею 23 Закон України «Про міліцію», в зв'язку з тим, що з моменту набрання чинності Законом України «Про національну поліцію» - 07.11.2015, у позивача відсутні правові підстави для отримання такої допомоги.

21.10.2015 Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (Порядок № 850).

Згідно змісту вказаної Постанови, вона була прийнята відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», дія якої, відповідно до положень ст. 356 ПК України, поширюється зокрема й на осіб начальницького і рядового складу податкової міліції.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України «Про міліцію» (у редакції Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015) та Порядок № 850.

Постановою КМ України № 850 від 21.01.2015 установлено, що особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції до набрання чинності Законом України № 208-VІІІ від 13.02.2015 «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію», одноразова грошова допомога виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007.

Сукупний аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів свідчить про те, що колишні працівники міліції, а також податкової міліції, яким внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, встановлено інвалідністьпісля набрання чинності Законом України № 208-VІІІ від 13.02.2015 «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію», мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про міліцію» в порядку та на умовах визначених Порядком № 850.

Вказане свідчить про помилковість позиції відповідача щодоне поширення на колишніх працівників податкової міліції дії Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Крім того, суд звертає увагу на те, що представник Державної фіскальної служби України у своєму письмовому запереченні поданому до суду посилається на Порядок № 707, як на нормативно-правовий акт, що регулює порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги зокрема у разі інвалідності працівника податкової міліції. З даним твердженням представника відповідача суд також не погоджується виходячи з викладеного вище сукупного аналізу правових норм, які регулюють дані спірні правовідносини.

Пунктом 2 Порядку № 850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА № 183203 ОСОБА_1 з 31.08.2016 було встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною якої є травма пов'язана з виконанням службових обов'язків, а отже право на отримання спірної грошової допомоги у нього виникло саме з дати встановлення інвалідності.

Таким чином, оскільки позивачу було встановлено групу інвалідності 31.08.2016, тому до правовідносин щодо порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в даному випадку необхідно застосовувати положення Порядку № 850, прийнятого на підставі статті 23 Закону України «Про міліцію» з урахуванням змін внесених Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII.

Відповідно до положень п.п. 2 п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разіустановлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі - 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

З огляду на все вище викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як особа, що перебувала на службі в органах податкової міліції та отримала травму під час виконання службових обов'язків, яка призвела до встановлення останньому інвалідності ІІІ групиз 31.08.2016, має право на отримання одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

З приводу обраного позивачем засобу захисту порушеного права у сфері публічно-правових відносин шляхом зобов'язання Державної фіскальної служби України призначити та виплатити йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням останньому ІІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції в наслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» в редакції Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, суд виходить з наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відтак, захист прав - це застосування правових засобів з метою забезпечення права у сфері публічно-правових відносин, а право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам законодавства.

Обов'язковою ознакою рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки (права чи обов'язки) для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий (обтяжуючий) характер.

Належні способи захисту - це способи, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів.

Згідно п. 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, реалізація права позивача на отримання одноразової грошової допомоги повинна бути забезпечена шляхом прийняття Державною фіскальною службою України відповідного рішення про призначення такої допомоги та її виплата на підставі відповідного наказу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення Державної фіскальної служби України, оформлене листом від 22.12.2016 № 13976/С/99-99-22-06-14 щодо відмови ОСОБА_1 у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про міліцію» є протиправним і підлягає скасуванню, та відповідача слід зобов'язати призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням останньому ІІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції в наслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» в редакції Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати рішення у формі листа Державної фіскальної служби України від 22.12.2016 року № 13976/С/99-99-22-06-14 щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» протиправним та скасувати.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України призначити та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу у зв'язку із ІІІ групою інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» в редакції Закону від 13.02.2015 року № 208-УІІІ в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Присудити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) понесені ним судові витрати в сумі 640 грн. з Державної фіскальної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів.

Суддя І.М.Шевченко