Справа № 203/550/17(2а/0203/62/2017)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Колесніченко О.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2017 рокусправа № 203/550/17(2а/0203/62/2017)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання Лащенко Р.В., з участю представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2017 року у справі №203/550/17(2а/0203/62/2017) за позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі позивач) звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач), в якому просив:

- скасувати постанову Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 03.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 2788,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про необґрунтоване притягнення його до адміністративної відповідальності внаслідок однобічного і неповного з'ясування обставин справи про адміністративне правопорушення, оскільки строк притягнення до відповідальності, визначений ст.38 КУпАП на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення сплив і провадження підлягало закриттю, тому просив суд скасувати постанову від 03 лютого 2017 року.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Постанову в.о. заступника начальника-начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_6 від 03 лютого 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2788,00 грн. скасовано.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за травень та червень 2016 року погашено 07 грудня 2016 року, ця дата є датою вчинення ДП «ВО ПМЗ ім.Макарова» правопорушення. Оскільки встановлене порушення саме «несвоєчасна сплата» то і останній строк притягнення до відповідальності ОСОБА_4 першого заступника директора по економіки ті фінансів ДП «ВО ПМЗ ім.Макарова» відповідно до ст.38 КУпАП (не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення) за травень, червень 2016 року є 07.02.2017 року, а не 20.06.2016 року та 20.07.2016 року, як зазначає позивач.

Позивач, як посадова особа ДП «ВО ПМЗ ім.Макарова», неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за порушення ч.5 ст.1651КУпАП, штраф сплачено у повному обсязі, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2017 року винесена правомірно та відповідно норм діючого законодавства.

Представники відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Позивач до суду не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що

постановою 03 лютого 2017 року посадова особа Дніпропетровського управління ОВПП ДФС у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП наклала штраф в сумі 2788,00 гривень на заступника генерального директора з економіки та фінансів ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» ОСОБА_4, за повторно допущену несвоєчасну сплату нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування всього на суму 10 516 242,03 грн., в т.ч. за травень 2016 року у сумі 5 285 937,33 грн. з граничним терміном сплати 20 червня 2016 року, що перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що сплачено в повному обсязі 07 грудня 2016 року та за червень 2016 року у сумі 5 230 304,70 грн. з граничним терміном сплати 20 липня 2016 року, що перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що сплачено в повному обсязі 07 грудня 2016 року (а.с.5).

ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» не внесло на рахунок податкової інспекції єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування за травень 2016 року в сумі 5 285 937,33 грн. у передбачений ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строк, тобто до 20 червня 2016 року, а також за червень 2016 року в сумі 5 230 304,70 грн. - у строк до 20 липня 2016 року.

За даними долучених до справи платіжних доручень №№ 2821 від 03 серпня 2016 року, №2994 від 11 серпня 2016 року, №3341 від 02 вересня 2016 року, №3357 від 05 вересня 2016 року, №3361 від 05 вересня 2016 року, № 3383 від 05 вересня 2016 року, №3429 від 07 вересня 2016 року, №2911 від 04 серпня 2016 року, №3056 від 17 серпня 2016 року, №3384 від 05 вересня 2016 року, №3629 від 20 вересня 2016 року, №3668 від 22 вересня 2016 року, №№3897, 3900 від 13 жовтня 2016 року ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» переказав єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за травень та червень 2016 року загальною сумою 10 516 242,03 грн.

За даними витягу з особового рахунку підприємства по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суми сплачені підприємством за травень та червень 2016 року зараховувались за борги минулих періодів, у зв'язку з чим остаточно борг по єдиному внеску до періоду по травень 2016 року та по червень 2016 року включно був сплачений 07 грудня 2016 року.

Частиною 5 ст.165-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Частиною 4 ст. 165-1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату або несвоєчасну сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто за диспозицією ч.4 ст. 165-1 КУпАП передбачений одиничний адміністративний проступок, що з об'єктивної сторони включає альтернативні дії та бездіяльність, із вчиненням хоча б одного з яких склад проступку, будучи формальним, є закінченим.

Відповідно до ст. 14 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають посадові особи за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків, через що триваючим має визнаватися лише той проступок, який з об'єктивної сторони полягає у перебуванні в протиправному стані через бездіяльність або дію триваючого характеру.

Водночас, у диспозиції ч. 4 ст. 165-1 КУпАП протиправні дії описані бланкетним способом, а тому несвоєчасна сплата нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування виражається в порушенні строків і порядку сплати єдиного внеску згідно з ст. 9 Закону України № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема, щодо забезпечення умов для своєчасного списання банком або Державною казначейською службою України відповідно до частини 10 цієї статті суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на небюджетний рахунок, відкритий податковій інспекції згідно з частиною шостою тієї ж статті, тобто щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковий календарний місяць.

Оскільки час списання коштів від платника, як такого, безпосередньо не залежить, бо це дії третіх осіб у безспірному порядку, а зарахування коштів на небюджетний рахунок податкової інспекції, як їх отримувача, згідно з ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» віднесено до моменту завершення грошового переказу, то за правилами ч.ч. 5, 10 ст. 9 зазначеного Закону № 2464-VI день сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування шляхом внесення у національній валюті відповідних сум на рахунок податкової інспекції, відкритий у Державній казначейській службі України та її територіальних органах, для зарахування єдиного внеску визначається днем ініціювання платником належного грошового переказу у відомій сумі відповідно до ст.ст. 21, 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Враховуючи правила ч. 7 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» про сплату єдиного внеску у формі безготівкового переказу коштів платником з його банківського рахунку, несвоєчасність його сплати, яке утворює склад проступку за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, має розумітися з урахуванням положень ст.ст. 8, 27 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» про строки проведення і порядок виконання міжбанківських переказів як ініціювання платником переказу коштів будь-яким способом вже після закінчення строку сплати єдиного внеску чи до його спливу, коли банк здійснює часткове виконання розрахункового документа клієнта, на рахунку якого на момент надходження такого документа недостатньо коштів для його виконання у повному обсязі. З огляду на це несвоєчасна сплата єдиного внеску не може супроводжуватися перебуванням у незаконному стані і, відповідно, мати триваючий характер.

З наведеного слідує, що проступок з формальним складом за ч. 4 ст. 165-1 КУпАП є закінченим з моменту спливу визначеного для цього ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI строку - 20 червня 2016 року по сплаті единого внеску за травень 2016 року і 20 липня 2016 року по сплаті єдиного внеску за червень 2016 року, а триваючий характер має несплачена протягом відомого часу нарахована недоїмка єдиного внеску, штрафна санкція, нарахована пеня, що знаходяться за межами об'єктивної сторони складу проступку, як матеріальні суспільно-небезпечні наслідки. Відтак, дії, що ставилися за вину особі, не можуть визначити проступок триваючим, бо не викликають перебування у протиправному стані, який, власне, пов'язаний вже із змістом узгоджених податкових зобов'язань, які виникають на підставі такого проступку, як юридичного факту.

Відповідно до абз.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ставилася за вину бездіяльність з ініціювання переказу коштів, що потягла сплату єдиного внеску після 20 червня 2016 року (по платежу за травень 216 року) та після 20 липня 2016 року (по платежу за червень 2016 року), тобто несвоєчасно, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята відповідачем лише 03 лютого 2017 року, тобто після спливу строку накладення адміністративного стягнення встановленого ст.38 КУпАП у два місяці з дня вчинення правопорушення, у зв'язку з чим провадження у справі не могло бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за п. 7 ст. 247 КУпАП без з'ясування вини у вчиненні правопорушення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам п.п. 2, 3 ч.3 ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2017 року у справі №203/550/17(2а/0203/62/2017) за позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10 травня 2017 року, в повному обсязі ухвала складена 15 травня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_7