Справа № 344/4830/16-а,6-а/344/8/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4213/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

апелянта: ОСОБА_1

представника апелянта: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2017 року про заміну сторони виконавчого провадження за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.05.2016 по справі № 344/4830/16-а, яка прийнята у порядку скороченого провадження, позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (Далі - УПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії було задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду 07.09.2016 апеляційну скаргу УПФУ було повернуто позивачу, у зв'язку із несплатою судового збору.

27.02.2017 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 344/4830/2016, в якій вказує на те, що позивач у цій справі помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а її довірителька є спадкоємцем за заповітом, тому вважає, що є усі підстави для заміни сторони виконавчого провадження в порядку ст. 264 КАС України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.03.2017 у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, представник заінтересованої особи ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги норм, зазначених у заяві про заміну сторони виконавчого провадження та пославшись на положення ст.1219 ЦК України прийшов до висновку про те, що до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема право на пенсію або інші виплати, встановлені законом. У поданій суду заяві ОСОБА_1 підтвердила той факт, що являється спадкоємцем усього належного її чоловікові майна, в тому числі грошових коштів (пенсії) та відповідно до положень ст.1227 ЦК України має право вимагати їх виплату, тобто недоотриману ОСОБА_4 за життя суму пенсії, яка входить до складу спадщини, що також кореспондується з положеннями статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тому просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.03.2017 та прийняти нову, якою замінити сторону виконавчого провадження ОСОБА_4 у виконавчому листі № 344/4830/2016 його правонаступником ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що постановою Івано-Франківського міського суду від 16.05.2016 по справі № 344/4830/16-а позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені в повному обсязі. Визнано протиправними дії УПФУ щодо відмови ОСОБА_4 у перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2016 призначеної позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 05.11.1991 у розмірі 90 % від місячної заробітної плати згідно довідки, виданої прокуратурою Івано-Франківської області № 18-129 від 01.03.2016, без обмеження її максимального розміру відповідно до вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України.

У зв'язку із смертю позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 та прийняттям спадщини ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Державного нотаріуса першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. № 248/02-14 від 02.02.2017, її представником ОСОБА_3 до суду була подана заява про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ст. 264 КАС України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Рішення суду набрало законної сили та виконавчий лист видано після смерті позивача, а відтак, на момент його смерті не було проведено перерахунку пенсії.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Розділом V КАС України врегульовано вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, частиною першою статті 264 цього Кодексу передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Вказані обставини підтверджуються доказами, зокрема довідкою державного нотаріуса та свідоцтвом про смерть позивача, які були досліджені судом та у відповідності до вимог ст.86 КАС України їм надано належну правову оцінку.

Порядок та підстави заміну сторони виконавчого провадження також врегульовано ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016 (Далі - Закон № 1404-VIII), якою передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ході розгляду апеляційної скарги, представником заінтересованої особи ОСОБА_2 було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи копії повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання

Вказаний доказ був оглянутий колегією суддів та приєднаний до матеріалів справи.

З копії повідомлення від 23.02.2017 убачається, що державним виконавцем було повернуто виконавчий документ стягувачу у зв'язку з його не відповідністю вимогам статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», передбаченим статтею 6, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За результатами розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 було встановлено протиправність дій УПФУ щодо відмови у здійсненні перерахунку належної позивачу пенсії.

Як пояснив в судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2, його довірителька не претендує на пенсію свого чоловіка, а лише на ту частину її суми, яка протиправно не була виплачена до моменту його смерті.

Частиною четвертою статі 11 КАС України передбачено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У відповідності до ч.2 ст.195 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Отже, з врахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин, що мають значення для справи та наведених вище процесуальних норм, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повно з'ясував ті обставини, які мають значення для правильного вирішення заяви.

Крім того, з врахуванням поданих суду апеляційної інстанції доказів повернення виконавчого документу з підстав, про які йдеться вище, колегія суддів вважає, що заміна сторони виконавчого провадження можлива на стадії до відкриття провадження, з метою реалізації законного права спадкоємця на отримання належного його майна, а не права на пенсію, про яке помилково вказав суд першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції невірно застосував до даних правовідносин положення статті 1219 ЦК України.

Натомість, статтею 1227 цього Кодексу передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тобто, право на отримання пенсії правонаступник має у випадку, якщо така пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим.

За змістом статті 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», входить до складу спадщини, або підлягає виплаті членам сім'ї пенсіонера, які проживали разом з ним на день його смерті, виключно сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю по місяць смерті включно.

Отже, у відповідності до вказаної норми, ОСОБА_1 має право на одержання пенсії, що підлягала виплаті позивачу, який не отримав її в зв'язку з його смертю.

Висновок суду першої інстанції про те, що виконавчий лист був виданий після смерті позивача по справі та на момент смерті не було проведено перерахунок пенсії, оскільки рішення суду не було чинним, як на підставу відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки зазначені обставини не можуть слугувати підставою для відмови у здійсненні правонаступництва та не виключають заміни сторони, яка померла, її правонаступником.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали із постановленням нової про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 20, 205, 206, 212, 254, 264 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2017 року скасувати та прийняти нову, якою заяву представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні у справі № 344/4830/16-а ОСОБА_4 його правонаступником - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали складено 12.05.2017.