Справа № 815/6360/16
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6360/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, третя особа Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", про визнання протиправним та скасування запису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, третя особа Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", про визнання протиправним та скасування запису в Державному реєстрі іпотек про зміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1, внесений 09.11.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.07.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1503/0708/45-029 та 15.07.2008р. у забезпечення виконання вказаного договору укладено договір іпотеки №1503/0708/45-029-Z-1, предметом якого стала квартира АДРЕСА_1. Також, позивачем зазначено, що у подальшому між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012р., відповідно до умов якого ПАТ«Сведбанк» продав (відступив) права вимоги ПАТ «Дельта Банк», який набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, у тому числі по договору №1503/0708/45-029 від 15.07.2008р. 09.11.2012р. відповідачем прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснено зміну іпотекодержателя з ПАТ«Сведбанк» на ПАТ«Дельта Банк», за наслідками чого, до Державного реєстру іпотек внесено відповідні зміни. ОСОБА_1 не погоджується з вказаними діями приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, оскільки, на думку позивача, спірний запис про зміну умов обтяження предмету іпотеки було вчинено останнім з перевищенням власних повноважень та поза межами наявної компетенції та що договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012р. не є підставою згідно норм діючого законодавства України для здійснення спірної реєстраційної дії, оскільки підставою для цього може бути правочин, що підтверджує перехід права іпотеки до іншої особи.

Представник третьої особи АТ «Дельта Банк» заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши що відповідно до договору купівлі-продажу від 25.05.2012р. АТ «Сведбанк» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №1503/0708/45-029 та за договором іпотеки №1503/0708/45-029-Z-1 від 15.07.2008р. ПАТ «Дельта Банк». Представник третьої особи, посилаючись на положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначив, що відповідач в повному обсязі виконував вимоги діючого на той момент законодавства та у межах своїх повноважень, правомірно 09.11.2012р. здійснив державну реєстрацію змін відомостей щодо іпотекодержателя та державна реєстрація була здійснена саме щодо змін даних іпотекодержателя, а не права на нерухоме майно. Разом з тим, зміни умов кредитного договору чи договору іпотеки не відбулися, внаслідок чого не виникає обов'язку в укладанні будь-якого додаткового договору.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

15.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1503/0708/45-029.(а.с.8-16)

п.п.1.1. кредитного договору від 15.07.2008р. №1503/0708/45-029 передбачено, що банк надає позичальнику (ОСОБА_1.) грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 55980 доларів США на строк до 15.07.2038р., а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати своє зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором.

15.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №1503/0708/45-029-Z-1, п.2 якого визначено, що на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,3 кв.м.(а.с.17-21)

Згідно з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, 15.07.2008р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу накладено заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.22-23)

25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до п.2.1 зазначеного договору купівлі-продажу від 25.05.2012р продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.(а.с.89-92)

Згідно виписки із додатку до Акту приймання-передачі прав вимоги (Договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012р. між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк»), ПАТ«Сведбанк» відступив свої вимоги заборгованості зокрема заставодавця ОСОБА_1. за іпотечним договором №1503/0708/45-029-Z-1 від 15.07.2008р.(а.с.93)

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек, 09.11.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012р., прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснено заміну іпотекодержателя з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Дельта Банк».(а.с.22-23)

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р.

N 898-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Також, відповідно до ст.19 Закону України «Про іпотеку» зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 01.07.2004 р. N 1952-IV (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,7,8,9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинної на момент укладення договору купівлі-продажу від 25.05.2012р.) заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна або більша за площею його частина. Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості їх надходження. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав, та документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень. Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникло право, або уповноважених ними (нею) осіб. Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якою встановлюється заборона на розпорядження нерухомим майном, або особи, в інтересах якої встановлюється обтяження. Під час подання заяви про державну реєстрацію прав особи, визначені у частині сьомій цієї статті, повинні повідомити орган державної реєстрації прав про наявність встановленої законом заборони на відчуження нерухомого майна.

Отже, на час вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 р. діяла норма Закону, яка, в свою чергу, передбачала, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу чи посадової особи, якою встановлюється заборона на розпорядження нерухомим майном, або особи, в інтересах якої встановлюється обтяження ч.8 ст.16 Закону.

Враховуючи, що договір купівлі - продажу був укладений та посвідчений нотаріально 25.05.2012р., то до правовідносин щодо реєстрації внесення змін до державного реєстру стосовно обтяжень необхідно застосовувати Закон України у редакції Закону, яка діяла від 16.03.2010р.

Крім того, суд зазначає, що визначення, яке міститься в Законі про те, що "заява подається до нотаріуса, яким вчинено таку дію" не можна трактувати як виключне право подання такої заяви до тієї самої особи-нотаріуса, адже нотаріус, який раніше вчиняв дану дію, на момент внесення змін може не займатись нотаріальною діяльністю, виїхати на інше місце проживання, або ж вчиняти нотаріальні дії в іншому нотаріальному окрузі.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 16.03.2010 р., заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна або більша за площею його частина.

Отже, відповідно до даної норми Закону, головною умовою реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до Закону є подання заяви до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, іпотечне майно, а саме спірна квартира знаходиться на території м.Одеси.

Згідно з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з державного реєстру іпотек нотаріальні дії з приводу посвідчення договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 р. вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г.(а.с.22-23), оскаржуваний запис внесено приватним нотаріусом цього ж нотаріального округу Кондратюком В.М. Іпотечний договір від 15.07.2008р. посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кривотворенко Л.І.

Разом з тим, відповідно до п.4, 5 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 р. N410 (який був чинним на момент укладання договору купівлі -продажу вимоги від 25.05.2012р. та на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 01.01.2013р.) (далі Порядок №410) державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення запису до Реєстру, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Реєстру. Державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором.

Враховуючи викладене, прийняття рішення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснення заміни іпотекодержателя з ПАТ "Сведбанк" на ПАТ "Дельта Банк" від 09.11.2012р., здійснено на підставі чинного законодавства України та з урахування Порядку №410, а тому, відповідно, правові підстави для визнання протиправним та скасування такого запису в Державному реєстрі іпотек відсутні.

Також, судом встановлено, що укладений між позивачем та ВАТ "Сведбанк", кредитний та іпотечний договори від 15.07.2008 р., договір купівлі-продажу права вимоги від 25.05.2012 року не визнані у встановленому порядку недійсними і, як свідчать матеріали справи, позика до теперішнього часу позивачем не повернута.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність додаткового договору або угоди про внесення змін до договору іпотеки №1503/0708/45-029-Z-1 від 15.07.2008р., оскільки в матеріалах справи наявні договір купівлі-продажу прав вимоги укладений 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» та Акт приймання-передачі прав вимоги (Договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012р.) між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк»), зокрема за іпотечним договором №1503/0708/45-029-Z-1 від 15.07.2008р., які стали підставою для внесення оскаржуваного запису щодо зміни відомостей про іпотекодержателя.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Танцюра