Справа № 243/4041/17
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Святогірської міської виборчої комісії м. Словянська про визнання дій незаконними, про визнання незаконними та скасування постанов Святогірської МВК, -

В С Т А Н О В И В:

03.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Святогірської міської виборчої комісії м. Словянська про визнання дій незаконними, про визнання незаконними та скасування постанов Святогірської МВК.

Позивач також просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови Святогірської МВК від 27.04.2017 року № 99 «Про реєстрацію депутата Святогірської міської ради» до набрання законної сили рішенням у даній справі. В своїй заяві позивач зазначає, що предметом адміністративного позову є постанова Святогірської МВК від 27.04.2017 року. Святогірська МВК прийняла постанову № 99 «Про реєстрацію депутата Святогірської міської ради», в порушення ухвали Словянського міськрайонного суду про забезпечення позову в адміністративній справі № 2-а/243/197/2017 від 07.04.2017 року, тобто, Святогірська МВК всупереч ухвали про забезпечення позову, включила до складу депутатів іншого депутата, в порушення закону «Про місцеві вибори» збільшила склад депутатів Святогірської міської ради, що має наслідком неповність важність складу Святогірської міської ради, неправомочність сесії Святогірської міської ради та незаконність рішень, що прийматимуться Святогірською міською радою, а отже і не легітимність Святогірської міської ради, що, в свою чергу, завдасть шкоди правам, свободам та інтересам його, як члена громади міста Святогірська.

В судовому засіданні позивач підтримав заяву, просив її задовольнити, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню заяви.

Виклик відповідача в судове засідання здійснений не був відповідно вимогам ч. 1 ст. 118 КАС України.

Вислухавши думку позивача та дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2017 року зупинено дію рішення Святогірської міської ради від 31 березня 2017 року № І-ХVІ 7 «Про дострокове припинення повноважень депутата Святогірської міської ради VІІ скликання ОСОБА_2» до набрання законної сили рішення у справі.

Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Святогірської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання дій та рішення незаконними, скасування рішення Святогірської міської ради відмовлено.

Отже, судом прийнято остаточне рішення по справі. Доказів, на підтвердження тієї обставини, що позивач оскаржив дане рішення на момент розгляду заяви про забезпечення позову суду не надано.

Інших підстав для забезпечення позову позивач не зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно розяснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно розяснень п. 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на нього.

Позивачем не зазначено, з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача, враховуючи заявлені позовні вимоги. Подання адміністративного позову, предметом якого є визнання незаконним Постанови Святогірської міської виборчої комісії не є єдиним та беззаперечним доказом того, що рішення було протиправним.

Розглянувши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи та виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленій позовній вимозі і відповідності виду забезпечення позову позовній вимозі, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки судом не встановлено очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117-118 КАС України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п. 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6