Справа № 2-а-5250/09/2170
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2011 р.Справа № 2-а-5250/09/2170

Категорія:8.2.3Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого судді Коваля М.П.

суддів Потапчука В.О.

ОСОБА_1

при секретарі Журкіній І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції в Херсонській області, Першого заступника прокурора Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «Долинское»до Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції в Херсонській області, Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, за участю Прокурора Херсонської області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0, стягнення заборгованості з податку на додану вартість та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Торговий дом «Долинское»звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області та Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 348 294 грн.; стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Херсонській області на користь позивача бюджетної заборгованості з ПДВ у розмірі 348 294 грн.; зобов'язання Чаплинської МДПІ надати управлінню Державного казначейства у Чаплинському районі Херсонської області висновок про перерахування на рахунок позивача бюджетної заборгованості з ПДВ у розмірі 348 294 грн.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог позивач додатково просив визнати протиправним та скасувати: податкове повідомлення-рішення від 24.02.2009 року № /0прозменшеннясумибюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 79 687 грн.; податкове повідомлення-рішення 23.03.2009 року № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 29 894 грн.; стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Херсонській області на користь позивача заборгованість з ПДВ по декларації за листопад 2008 року у розмірі 79687 грн., по декларації за грудень 2008 року у розмірі 29 894грн.; зобов'язати Чаплинську МДПІ надати

управлінню Державного казначейства у Чаплинському районі Херсонської області Головного управління Державного казначейства України висновок про перерахування на рахунок позивача бюджетної заборгованості з ПДВ по декларації за листопад 2008 року у розмірі 79 687 грн., по декларації за грудень2008 року у розмірі 29 894 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року задоволено адміністративний позов ТОВ «Торговий дом «Долинское». Визнано нечинними податкові повідомлення-рішення Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області: № /0 від 21 січня 2009 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість ТОВ «Торговий дом «Долинское»у розмірі 348 294 грн.; № /0 від 24 лютого 2009 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість ТОВ «Торговий дом «Долинское»на 79 687 грн.; № /0 від 23 березня 2009 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість ТОВ «Торговий дом «Долинское»у розмірі 29 894 грн. Стягнуто з Державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України у Херсонській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «Долинское»бюджетну заборгованість з податку на додану вартість по декларації за жовтень 2008 року у розмірі 348 294 грн., бюджетну заборгованість з податку на додану вартість по декларації за листопад 2008 року у розмірі 79 687 гривень, по декларації за грудень 2008 року у розмірі 29 894 гривень. Закрито провадження у частині позову про зобов'язання Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції надати управлінню Державного казначейства у Чаплинському районі Херсонської області Головного управління Державного казначейства України висновок про перерахування на рахунок ТОВ «Торговий дом «Долинское»бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по декларації за жовтень 2008 року у розмірі 348 294 грн., по декларації за листопад 2008 року у розмірі 79 687 грн., по декларації за грудень 2008 року у розмірі 29 894 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Чаплинська МДПІ та перший заступник прокурора Херсонської області подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

МДПІ просила скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перший заступника прокурора Херсонської області просив скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Сторони були сповіщені належним чином про час і місце судового засідання, про що є докази в матеріалах справи. Представники сторін прибули до суду та надали свої пояснення, представник Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області до суду не прибув, але надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с.153).

Колегія суддів порадившись на місці та заслухавши думку присутніх представників, ухвалила слухати справу за відсутністю представника Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198 та п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Торговий дом «Долинськое»є сільськогосподарським підприємством. Позивачем придбано нетелі, дизель-генератор, бетон та будівельні роботи для функціонування товарно-молочної ферми, що розташована в с. Долинське Чаплинського району Херсонської області, яка займається розведенням великої рогатої худоби (вирощування молодняку ВРХ, нетелів, корів, в т.ч. племінної ), виробництвом молока та продажем м'яса. В процесі діяльності ферми проводяться роботи до покращення її стану, у зв'язку з чим було

здійснено її реконструкцію, під час якої придбавались бетон, дизель-генератор та виконувались будівельні роботи. Працівниками МДПІ проводились позапланові виїзні перевірки з питань достовірності нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень-грудень 2008 року, при проведенні яких досліджувались декларації загальні, за якими здійснюється розрахунки з бюджетом. Висновки актів перевірок стали підставою прийняття податкових повідомлень-рішень про зменшення позивачу сум бюджетного відшкодування з ПДВ. Перевірками встановлено порушення позивачем порядку ведення податкового обліку: неправомірність віднесення до податкового кредиту загальних декларацій суми податків, сплачених за придбані товари, які не використовуються в оподатковуваних операціях звітних періодів, тобто в перевіряємих періодах придбані позивачем нетелі племені приплоду не давали, дизель - генератор не був введений в експлуатацію, молочна ферма в експлуатацію не введена, а для її реконструкції позивач придбавав в звітних періодах бетон та будівельні роботи, з цього слідує, що позивач ці придбані ТМЦ не використовував в оподатковуваних операціях.

Враховуючи специфіку виниклих правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на наступному.

Відповідно до приписів Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 № 107-VІ продовжено до 01.01.09 дію спеціальних режимів оподаткування, встановлених для сільськогосподарських товаровиробників пп. 6.2.6; п. 6.2 ст. 6 та п. 11.21 і п.11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97 № 168/97-ВР.

Колегія суддів наголошує на тому, що ТОВ «Торговий дом «Долинское»є сільськогосподарським підприємством та користується нормами Закон України «Про податок на додану вартість»щодо спеціального порядку сплати податку на додану вартість - п.11.21 та 11.29 цього Закону. У своїй діяльності позивач використовує такі податкові декларації: № 1 податкову декларацію з ПДВ( скорочену), в якій відображаються операції, пов'язані із застосуванням спеціального режиму оподаткування, передбаченою її. 11.21 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», № 2 податкову декларацію з податку на додану вартість (скорочену), в якій відображаються операції, здійснені із застосуванням спеціального режиму оподаткування, передбаченого п. 11.29 ст. 11 Закону. № 3 податкову декларацію з ПДВ загальну, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом.

Таким чином позивач протягом 2008 року здійснював загальний та пільговий режим сплати ПДВ та в залежності від напрямків господарської діяльності відповідно до цих обставин, повинен був формувати свої податкові зобов'язання та податковий кредит звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»до 01 січня 2009 року зупинено дію п. 7.7 ст. 7, п. 10.1 і 10.2 ст. 10 цього Закону в частині сплати до бюджету ПДВ щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємством молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік, становить не менше 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства.

Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення.

Відповідно до п. 11.21 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено, що до 01 січня 2009 року сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі. Сума ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається

у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі (чинному на момент виникнення спірних правовідносин) затвердженого постановою КМ України від 12.05.1999 № 805 передбачено, що сільськогосподарські товаровиробники поставляють переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі відповідно до укладених договорів з нарахуванням податку на додану вартість за нульовою ставкою. При цьому суми податкового кредиту за звітний період включаються до податкової декларації з податку на додану вартість платника податку, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо включення позивачем сум податкового кредиту до загальних декларацій по придбаним товарам (послугам) , які пов'язані з отриманням доходів від реалізації тваринницької та сільськогосподарської продукції власного виробництва, які у даних звітних періодах не використовуються у виробництві та поставці переробним підприємствам молока та мяса в живій вазі.

З приводу вищевикладеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що для вирішення питання про віднесення сплаченого ПДВ при придбанні податкового кредиту слід виходити з належності понесених витрат до певного напрямку господарської діяльності.

Тобто витрати понесені позивачем на сплату ПДВ при сплаті вартості придбаних товарів та послуг: нетелів, дизпалива, будівництва доріг та реконструкції основних фондів, дизель-генератора (не введеного в експлуатацію), придбання обладнання для вирощування худоби, молочної ферми (не введеної в експлуатацію) це витрати понесені позивачем при здійснені господарської діяльності.

Отже відповідно до п.11.21 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»застосовується пільговий (спеціальний) режим сплати ПДВ, та сплачений ПДВ підлягає включенню до спеціальної (сільськогосподарської) декларації з ПДВ, за формою, встановленою для сільськогосподарських товаровиробників.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем всі вищезазначені сплачені суми ПДВ віднесені до складу податкового кредиту тільки до загальної декларацію повязуючи їх з поставкою молока та мяса в живій вазі переробним підприємствам, що є не вірним, оскільки виходячи із даних скорочених податкових декларацій, зданих до МДПІ позивач ці товари використовує у виготовленні продукції, яку реалізує самостійно (не переробним підприємствам).

Таким чином у відповідності до абз. 2 п.11.21 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/ 97-ВР сума ПДВ за цю реалізовану продукцію залишається у власному розпорядженні й спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції і підлягає відображенню в спеціальній декларації.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що постановою КМ України від 28.03.07 № 596 були внесені зміни до «Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі», затвердженого Постановою КМ України від 12.05.99 № 805.

Відповідно до абз. 3 та 4 п. 12 Постанови КМ України від 12.05.99 № 805 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі одержання за договорами товарно-матеріальних цінностей, надання послуг, пов'язаних з виробництвом та переробкою у власних переробних цехах зазначеної в абзаці першому цього пункту продукції, сплачену суму податку на додану вартість з операцій поставки таких товарно-матеріальних цінностей, надання послуг відносять на податковий кредит по розрахунках з таких сільськогосподарських операцій.

Слід зазначити, що на підставі даних бухгалтерського обліку сільськогосподарські товаровиробники щомісяця складають окрему податкову декларацію з ПДВ поставлених ними молока, худоби, птиці, вовни, а також молочної продукції та м'ясопродуктів, вироблених у власних переробних цехах. Разом з декларацією з ПДВ за відповідний звітний період сільськогосподарські товаровиробники подають до органу державної податкової служби за місцем реєстрації довідку про

цільове використання сум податку на додану вартість за попередній звітний період, форма та зміст якої визначається Державною податковою адміністрацією за погодженням з Мінагрополітики.

Таким чином, постановою КМ України від 28.03.2007 року № 596 виключено норму, що

дозволяла сільськогосподарським товаровиробникам відносити суми ПДВ по товарах

(послугах), придбаних з метою використання їх у виробництві молока та мяса в живій вазі,

що поставлялися ними переробним підприємствам до складу податкового кредиту тієї

декларації, за якою проводяться розрахунки з бюджетом.

Отже Законом України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР, постановами КМ України № 271 та № 805 для сільськогосподарських підприємств, що використовують спеціальний режим оподаткування з ПДВ не встановлено особливого порядку формування податкового кредиту при складанні Декларації з ПДВ. Цими нормативними документами встановлено особливий порядок сплати ПДВ за результатами поданих декларацій.

З огляду на все вище викладене можливо зробити висновок про порушення позивачем пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»яким передбачено, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7. 7. 1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

Тобто сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується в зменшення суми податкового боргу з нього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відповідно до пп.5.12.2. п.5 Наказу ДПА України від 30.05.1997 року № 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 09.07.1997 р. за N 250/2054, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг). Сума податку, фактично сплачена у попередніх податкових періодах, визначається із сум, які були включені до складу податкового кредиту наступного податкового періоду та не брали участі у розрахунках бюджетного відшкодування протягом попередніх податкових періодів або не погашали податкові зобов'язання наступних звітних періодів (рядок 24).

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій з огляду на їх обґрунтованість та відповідність законодавству, що доведено податковим органом належними доказами, які містяться в матеріалах справи та чим дотримано ч. 2 ст. 70 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 4 статті 70 КАС України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно приписів ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже позивач згідно з приписами законодавства не довів належними доказами існування відповідних обставин щодо додержання податкового законодавства, на які він посилається як на підставу задоволення позову та обгрунтовує заявлені позовні вимоги.

З огляду на все вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови, якою слід задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції в Херсонській області, Першого заступника прокурора Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2009 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «Долинское»до Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції в Херсонській області, Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, за участю Прокурора Херсонської області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0, стягнення заборгованості з податку на додану вартість та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «Долинское»до Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції в Херсонській області, Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, за участю Прокурора Херсонської області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0, стягнення заборгованості з податку на додану вартість та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: / ОСОБА_2/

Суддя: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_1/