Справа № 440/1561/16-а, 2-а440/38/2017
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3824/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Матковська З.М.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Бродівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Буського районного суду Львівської області від 21.02.2017р. по справі № 440/1561/16-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дію,

В С Т А Н О В И В:

21.11.2016р. ОСОБА_2 звернувся в суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області, третя особа - ОСОБА_3, в якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області щодо відмови у призначенні дострокової пенсії відповідно до абз.5 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зобовязати відповідача призначити з 18.10.2016р. дострокову пенсію за віком, як батьку, який здійснював виховання дитини-інваліда.

В обгрунтування позову позивач покликався на те, що у вересні 2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до абзацу п'ятого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003р. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та подав заяву дружини ОСОБА_3 - матері їх дитини-інваліда з дитинства - Маряни ІНФОРМАЦІЯ_1, про згоду на призначення позивачу дострокової пенсії, як батьку, який здійснював виховання дитини-інваліда. Відповідач відмовив позивачу в призначенні дострокової пенсії покликаючись на статтю 10 Закону № 1058-IV, згідно з якою особі, яка має право на різні види пенсій, призначається один з цих видів пенсії за її вибором. Відмова мотивована тим, що дружина позивача використала право на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Постановою Буського районного суду Львівської області від 21.02.2017р. позов задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Буському районі Львівської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні дострокової пенсії відповідно до абз. 5 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області призначити ОСОБА_2 дострокову пенсію за віком, як батьку, який здійснює виховання дитини інваліда, - з 12.10.2016 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом норм матеріального права, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області покликається на те, що пунктом 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що жінки, які народили п'ятеро і більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст..26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу. Відповідач зазначає, що матері інвалідів з дитинства, яким призначено пенсію по інвалідності, за вислугу років згідно із статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» або пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», чи з інших підстав, відмовитися від призначення пенсії згідно з пунктом 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на користь батька не можуть, оскільки використали своє право на пенсію згідно Закону. Підсумовуючи викладене, відповідач зазначає, що оскільки дружина позивача одержує пенсію по інвалідності відповідно до Закону і вона використала право на призначення пенсії (незалежно від віку), тому право на призначення дострокової пенсії у позивача відсутнє.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримує повністю та просить її задовольнити.

До початку розгляду справи представником відповідача продано клопотання про заміну сторони у справі. Так, представник відповідача зазначає, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року №988 управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області припинило свою діяльність шляхом злиття. Відповідно, правонаступником управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області є Бродівське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області.

Відповідно до ст.55 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

На підставі викладеного, суд задовольняє клопотання представника відповідача про заміну сторони у справі її правонаступником.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену постанову залишити без змін, виходячи з наступних мотивів та міркувань.

Як встановлено колегією суддів апеляційного адміністративного суду Гетманчук Богдан Андрійович та Гетманчук Ганна Богданівна є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ОСОБА_5 V-СГ № 423718, повторно видане Кутівською сільською радою 13.04.1993 р., актовий запис № 10 від 03.06.1983 р.).

Згідно висновку Шевченківської міжрайонної МСЕК ОСОБА_5 10 ААА № 830971, ОСОБА_4 є інвалідом першої групи з дитинства, потребує постійного стороннього догляду. Позивач зазначає, що Маряна є їх єдиною дитиною, не розмовляє, погано ходить, не може сама себе повноцінно обслуговувати. Позивач отримує щомісячну допомогу за здійснення догляду за донькою, розмір якої, згідно довідки Буського РУСЗН від 07.11.2016 року № 471, за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року, становить 141,16 гривень.

Дружина позивача ОСОБА_3, отримує пенсію по інвалідності (3 група інвалідності, загальне захворювання), яка призначена довічно. Останнє підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1, ОСОБА_5 ААД № 880665, виданим Пенсійним фондом України 08.12.2009 року.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає ОСОБА_6 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01.01.2004 року (далі Закону № 1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 26 цього ж Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції станом на час виникнення спірних відносин) жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Умови призначення пенсій батькові дитини-інваліда визначено в абзаці п'ятому пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. З часу прийняття Закону № 1058-IV ці умови змінювалися.

Так, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції від 01.01.2004р.) пунктом 5 Прикінцевих положень було передбачено, що у разі відсутності матері, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п'ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

З 01.01.2006р. Законом України від 03.11.2005р. № 3058-IV «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності, до абзацу п'ятого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV було внесено зміни, згідно з якими за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п'ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Отже, з 01.01.2006р. матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, дружина позивача ОСОБА_3 не використала, надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові - батькові дитини-інваліда, який здійснював виховання останньої (заява від 12.10.2016 року).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що, абзацом п'ятим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено спеціальне суб'єктивне право батька (за вибором матері), як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства, якщо вона скористалася своїм правом і відмовилася від пенсії, передбаченою абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Бродівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Буського районного суду Львівської області від 21.02.2017р. по справі № 440/1561/16-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_6