Справа № 805/1457/17-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 р. Справа № 805/1457/17-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., суддів Смагар С.В., Кірієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - не з'явився;

Кабінету Міністрів України (далі - відповідач 1) - Вишнякової А.М.;

Секретаріату Кабінету Міністрів України (далі - відповідач 2) - не з'явився;

третьої особи - Вишнякової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до 1) Кабінету Міністрів України, 2) Секретаріату Кабінету Міністрів України; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство юстиції України

про визнання протиправними дій щодо направлення звернення від 6 березня 2017 року на розгляд до Міністерства юстиції України та зобов'язання вчинити певні дії щодо розгляду звернення від 6 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій щодо направлення звернення від 6 березня 2017 року на розгляд до Міністерства юстиції України та зобов'язання відповідача розглянути звернення від 6 березня 2017 року по суті.

Ухвалою суду від 20 квітня 2017 року було залучено Секретаріат Кабінету Міністрів України у якості другого відповідача у даній справі.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 6 березня 2017 року ним на ім'я Прем'єр-міністра України була направлена скарга на дії Міністерства юстиції України, яка 13 березня 2017 року була направлена Секретаріатом Кабінету Міністрів України на розгляд і для надання відповіді до Міністерства юстиції України. Позивач зазначає, що дії першого відповідача щодо направлення скарги до Міністерства юстиції України є протиправними та суперечать нормам частини 4 статті 7 Закону України "Про звернення громадян".

10 травня 2017 року від позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до якої позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Кабінет Міністрів України проти позову заперечує, посилається на дію Закону України "Про Кабінет Міністрів України", яким передбачено, що для здійснення Прем'єр-міністром України своїх повноважень у складі Секретаріату Кабінету Міністрів України утворюється патронатна служба - апарат Прем'єр-міністра України. Крім того, зазначає, що структурні підрозділи Секретаріату організовують та здійснюють в установленому порядку розгляд звернень громадян, адресованих Кабінету Міністрів України, Прем'єр-міністру України, який не очолює міністерство. Також зазначає, що позовні вимоги в частині зобов'язання першого відповідача розглянути звернення позивача від 6 березня 2017 року по суті є формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Секретаріат Кабінету Міністрів України проти позовних вимог заперечує та зазначає, що звернення позивача від 6 березня 2017 року правомірно розглядалось посадовою особою Управління Секретаріату та було надіслано за належністю відповідному органу, уповноваженому його розглядати відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян".

Представник другого відповідача у письмових запереченнях просив суд розглянути справу без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до частини 6 статті 128 КАС України.

Дослідивши надані сторонами та третьою особою докази, пояснення та заперечення суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та встановив такі обставини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1, виданого 17 грудня 2014 року Орджонікідзевським районним відділом у м. Маріуполі Головного управління ДМС України в Донецькій області. Позивач є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення від 23 листопада 2015 року № 159958.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що 26 січня 2017 року позивач звернувся зі скаргою до Прем'єр-міністра України, яка була направлено для розгляду до Міністерства юстиції України. 22 лютого 2017 року за вихідним № 181 Інститутом права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України позивачу була направлена відповідь на скаргу від 26 січня 2017 року.

6 березня 2017 року позивач, вважаючи, що Інститутом права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України не у повному обсязі була надана відповідь на скаргу від 26 січня 2017 року, повторно звернувся з листом до Прем'єр-міністра України з проханням у повній мірі відповісти на скаргу.

Судом встановлено, що Секретаріатом Кабінету Міністрів України вищезазначене звернення від 6 березня 2017 року було направлено до Міністерства юстиції України для розгляду і надання відповіді, про що повідомлено позивача листом, що міститься у матеріалах справи.

Суд зазначає, що спірні відносини регулюються Законом України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР, зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 393/96-ВР).

Згідно з преамбулою Закону № 393/96-ВР цей закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до норм статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

У якості обґрунтування позовних вимог позивачем визначено порушення вимог ч.4 ст. 7 Закону № 393/96-ВР щодо заборони направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржують ся.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Стаття 3 Закону № 393/96-ВР встановлює, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Частина 6 ст. 16 вказаного закону встановлює, що до скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину.

З аналізу вказаних норм та листа позивача видно, що лист позивача від 03.03.2017 року (а.с. 5) не є скаргою у розумінні Закону № 393/96-ВР, оскільки не містить вимог про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб та до нього не було додано документів, передбачених частино 6 ст. 16 Закону № 393/96-ВР.

Отже на вказаний лист не розповсюджуються вимоги ч.4 ст. 7 Закону № 393/96-ВР щодо заборони направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Суд також зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організація, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначені у Законі України "Про Кабінет Міністрів України" від 27 лютого 2014 року № 794-VII (далі Закон України № 794-VII).

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.

Згідно з частиною 3 статті 42 Закон України № 794-VII для здійснення Прем'єр-міністром України своїх повноважень у складі Секретаріату Кабінету Міністрів України утворюється патронатна служба - апарат Прем'єр-міністра України, керівник якого призначається на посаду та звільняється з посади Прем'єр-міністром України.

Статтею 47 Закон України № 794-VII зазначено, що Секретаріат Кабінету Міністрів України здійснює організаційне, експертно-аналітичне, правове, інформаційне та матеріально-технічне забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України. Секретаріат Кабінету Міністрів України забезпечує підготовку та проведення засідань Кабінету Міністрів України та діяльність Прем'єр-міністра України, Першого віце-прем'єр-міністра України, віце-прем'єр-міністрів України та міністрів України, які не очолюють міністерства. Секретаріат здійснює контроль за своєчасним поданням органами виконавчої влади проектів законів, проектів актів Кабінету Міністрів України, інших документів для підготовки їх до розгляду Кабінетом Міністрів України. Секретаріат Кабінету Міністрів України забезпечує відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" розгляд та надання відповідей на запити, що надходять до Кабінету Міністрів України.

Крім того, підпунктом 32 пункту 17 Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2009 року № 850 (далі - Положення № 850), передбачено, що структурні підрозділи Секретаріату відповідно до основних завдань, визначених цим Положенням, та з питань, що належать до їх компетенції організовують в установленому порядку розгляд звернень органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до підпункту 32 пункту 17 Положення № 850 структурні підрозділи Секретаріату відповідно до основних завдань, визначених цим Положенням, та з питань, що належать до їх компетенції організовують та здійснюють в установленому порядку розгляд звернень громадян, адресованих Кабінету Міністрів України, Прем'єр-міністру України, Першому віце-прем'єр-міністру України, віце-прем'єр-міністрам України, Міністру Кабінету Міністрів України та міністру, який не очолює міністерство.

Згідно з пунктом 1 Положення № 850 Секретаріат Кабінету Міністрів України є постійно діючим органом, що забезпечує діяльність Кабінету Міністрів України.

Як встановлено судом з матеріалів справи жодних дій саме Кабінетом Міністрів України щодо пересилання звернення позивача на розгляд до Міністерства юстиції України вчинено не було, оскільки ці дії вчинялись Секретаріатом Кабінету Міністрів України.

З огляду на викладені норми законодавства, у будь-якому випадку, Кабінет Міністрів України безпосередньо звернення громадян не розглядає, що виключає можливість зобов'язання його судом вчинити ці дії.

Таким чином, позовні вимоги позивача, спрямовані саме до Кабінету Міністрів України задоволенню не підлягають.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Саме по собі пересилання скарги позивача у встановленому порядку не порушує прав позивача, оскільки таке пересилання не є відмовою у розгляді звернення та не створює для позивача жодних обов'язків чи наслідків, а є лише процедурною дією у межах, визначених компетенцією Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Крім цього, як встановлено судом із заперечень Секретаріату Кабінету Міністрів України на вказане звернення позивача було надано відповідь від 20.04.17 р. за № 9830-033-17/20.4.

Отже, звернення позивача від 03.03.17 р. є таким, що розглянуто по суті, відповідь надано та направлено на адресу заявника (позивача).

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Позивач відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VІ (в редакції Закону від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII є таким, що звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями Законами України «Про звернення громадян», "Про Кабінет Міністрів України", Положенням Про Секретаріат Кабінету Міністрів України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство юстиції України про визнання протиправними дій щодо направлення звернення від 6 березня 2017 року на розгляд до Міністерства юстиції України та зобов'язання вчинити певні дії щодо розгляду звернення від 6 березня 2017 року - відмовити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 11 травня 2017 року.

Постанову складено у повному обсязі 15 травня 2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Бабіч С.І.

Судді Смагар С.В. Кірієнко В.О.