Справа № 812/1403/16
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року справа № 812/1403/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

судді: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

при секретарі

судового засідання Томах О.О.

за участю представників:

від позивача: Громова Р.С. за Ордером від 10.11.2016 року

від відповідача ДФС: Касєнкової І.О. на підставі довіреності від 22.02.2017 року

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в

режимі відеоконференції

апеляційні скарги Сільськогосподарського кооперативу «КОЛОС»,

Державної фіскальної служби України

на постанову Луганського окружного адміністративного суду

від 21 березня 2017 року (повний текст 27.03.2017р.).

по адміністративній

справі № 812/1403/16

за позовом Сільськогосподарського кооперативу «КОЛОС»

до Державної фіскальної служби України

Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції

Головного управління ДФС у Луганській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський кооператив «Колос»» (далі - кооператив, платник податків, позивач у справі) у листопаді 2016 року звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі - інспекція, податковий орган, перший відповідач у справі) та Державної фіскальної служби України (далі другий відповідач у справі) про визнання протиправними дії інспекції щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 30 вересня 2016 року №300920161, зобов'язання поновити дію цього договору, визнання протиправними дії другого відповідача щодо відмови у реєстрації податкових накладних складених кооперативом у період з 27.10.2016 року по 31.10.2016 року та зобов'язання зареєструвати ці накладні протягом операційного дня, коли їх було надіслано - 08.11.2016 року (а.с.3-5).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21.03. 2017 року адміністративний позов задоволено частково стосовно виключно другого відповідача в заявленому обсязі. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.104-107).

Ухвалюючи постанову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дотримані вимоги пункту 201.10 статті 201 ПКУ, порушення положень цього підпункту та/або пункту 192.1 статті 192 цього кодексу другим відповідачем не доведено, підстави для відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації встановлені пунктом 9 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246 є вичерпними, та у межах спірних правовідносин відсутні.

Відмовляючи у позові до першого відповідача суд першої інстанції виходив з того, що договір про визнання електронних документів від 30.09.2016 року №300920161 в односторонньому порядку податковим органом не розривався (а.с. 105, абзац шостий зворотного боку).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу на прийняте рішення та, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про визнання протиправними дій податкової інспекції щодо розірвання в односторонньому порядку договору та поновлення його дії (а.с.125,128).

Доводами апеляційної скарги позивач визначає положення статті 71 КАС України щодо обов'язку доказування правомірності зокрема своїх дій та рішень. Доводить безпідставне врахування судом довідки ОДПІ в якій утримується інформація про те, що договір не розривався. Доводить, що при реєстрації податкових накладних інших помилок ніж «розірвання договору», як відмови у прийнятті (реєстрації) документів зі змісту квитанції на їх реєстрацію не вбачається.

Державною фіскальною службою України також подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, в якій відповідач вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.113-117).

Другий відповідач посилається на аналіз господарської діяльності кооперативу, який свідчить про відсутність у нього основних активів, які би давали змогу виростити велику кількість великої рогатої худоби, відсутність взагалі поголів'я, перебування директора кооперативу лише житлового будинку, фактичне перебування директора кооперативу, який є єдиною посадовою особою та особою, яка перебуває у трудових відносинах з СК «Колос» за межами району. Вказує на положення п 209.6 ст.209 ПК України, обґрунтоване анулювання податковим органом реєстрації платника податку на додану вартість, чим доводить безпідставність позовних вимог.

Представник першого відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 41 КАС України, в режимі відіоконференції.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос» є юридичною особою, включений до ЕДРПОУ за кодом 30796873, що підтверджується Витягом із Реєстру, є суб'єктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, що посвідчується Спеціальним свідоцтвом від 14 липня 2000 року, виданим Старобільською міжрайонною ДПІ (Марківське відділення), яке діє з 03.12.2012 року (а. с. 6,11).

Між Старобільською ОДПІ, як органом державної фіскальної служби (перший відповідач у справі) та платником податків 30796873 (позивач у справі) укладений 30.09.2016 року договір №300920161 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а. с. 9-10, 80-83). Наведений договір є адміністративним договором в розумінні пункту 14 статті 3 КАС України.

За умовами пункту 3 Розділу 6 договору «Строк дії договору», він діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

За умовами пункту 4 наведеного розділу орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Наступним пунктом 5 договору зазначено, що у разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Колегія суддів зазначає, що не зважаючи на особливості притаманні адміністративному договору загальні умови встановлені до «договору», як домовленості двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов'язків мають узгоджуватися з положеннями статей 626 - 654 ЦК України.

Згідно норм статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору, вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, оскільки адміністративним договором укладеним між сторонами умови зміни або розірвання не встановленні, припинення взагалі не передбачено законодавством, застосовуються положення ст. 654 ЦК України. Зазначене доводить, що навіть за наявності підстав одностороннього розірвання договору (п.4 розділу 6), формою розірвання договору є підписання сторонами двосторонньої документа про розірвання договору. Відсутність такого документа з огляду на належність та допустимість доказів унеможливлює висновок, що укладений між сторонами адміністративний договір був розірваний і, як наслідок цього, унеможливлює відновлення його дії оскільки він є діючим.

Доводи апелянта (позивача у справі) основані на інформації наведеній в квитанціях на реєстрацію податкових накладних, як докази розірвання договору, є неприйнятними з огляду на те, що зазначена інформація посвідчує неналежне виконання умов договору податковим органом, але не доводить розірвання договору.

Вирішивши спір по суті правильно суд першої інстанції в порушення імперативних норм пункту четвертого частини першої статті 163 КАС України не передбачив у судовому рішенні подання суб'єктом владних повноважень - другим відповідачем до суду звіту про виконання постанови та не встановив строк подання цього звіту. Зазначене порушення норм процесуального права призводить до зміни судового рішення.

Стосовно доводів апеляційної скарги, наведених другим відповідачем, вони є неприйнятними з огляду на висновки суду про задоволена позову.

Керуючись ст. 11, ст. 24, ст. 163, ст. 184, ст. 122-1, ст. 195, ст. 196, п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу «КОЛОС» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі № 812/1403/16 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі № 812/1403/16 залишити без задоволення

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі № 812/1403/16 змінити, доповнивши після абзацу третього абзацом наступного змісту: «Встановити контроль за виконанням цієї постанови Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі № 812/1403/16 шляхом зобов'язання Державної фіскальної служби України надати до суду першої інстанції звіт про виконання цієї постанови протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили, а саме, з 16 травня 2017 року».

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 травня 2017 року. Повний текст постанови складений та підписаний у нарадчій кімнаті 16 травня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар