Справа № 816/590/17
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 травня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/590/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

представника позивача - Кривохижі Ю.А.,

представника відповідача - Телятник Р.П.,

представника третьої особи - Магури Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом Полтавської міської ради до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 про визнання дій протиправними та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

Полтавська міська рада звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 про визнання протиправними дій щодо винесення припису від 18.05.2013 №39-09-21, скасування припису від 18.05.2013 №39-09-21.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що про існування спірного припису Полтавській міській раді стало відомо лише з листа Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 від 31.03.2017 вих. №0176/1, що надійшов до Міської ради 03.04.2017 /а.с. 15/. Зважаючи на дану обставину, позивач вважав, що ним дотримано строк звернення до суду.

Водночас у судовому засіданні 12.05.2017 представник відповідача зауважила, що позивачем пропущено строк звернення до суду. За твердженням представника відповідача, спірний припис надіслано та вручено третій особі 22.05.2013, на підтвердження чого до матеріалів справи надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №551. Отже, Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 довідалось про наявність оскарженого припису ще у травні 2013 року та, як юридична особа, заснована Полтавською міською радою, мало повідомити засновника про порушені у приписі питання.

З приводу наведених тверджень представники позивача та третьої особи пояснили, що Міській раді не було відомо про складення оскарженого припису, оскільки попередній керівник КАТП 1628 не повідомив засновника про відповідне рішення контролюючого органу.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з частиною другою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Таким чином, досліджуючи питання дотримання позивачем строк звернення до суду суд з'ясовує не лише коли позивач дізнався про відповідні обставини, а й коли він повинен був дізнатися про існування таких обставин.

У контексті даного провадження, зважаючи на статус позивача як суб'єкта владних повноважень, суд звертає увагу на Рішення Європейського Суду справи людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України", у пункті 70 якого Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Згаданий принцип передбачає, що "у разі, коли йдеться про питання загального інтересу ... державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб".

Так, суд зауважує, що оскаржений у даній справі припис Державної екологічної інспекції у Полтавській області стосується діяльності Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628, що є комунальним підприємством, заснованим Полтавською міською радою. Окрім того, у спірному приписі, окрім іншого, порушено питання щодо проблем функціонування міського звалища твердих побутових відходів м. Полтави (пункти 18, 19).

Суд зауважує, що ситуація довкола міського звалища твердих побутових відходів, розташованого у с. Макухівка Полтавського району Полтавської області була предметом численних публікацій у місцевих засобах масової інформації м. Полтави.

Зокрема, на Інтернет-сторінці Полтавської обласної ради (http://oblrada.pl.ua/) розміщено публікацію від 12.06.2014 під назвою "Сміттєзвалище у Макухівці: об'єднати зусилля влади і громадськості у вирішенні проблеми" (http://oblrada.pl.ua/index.php/the-news/4734-smittezvalische-u-makuhivtsi-obednati-zusillja-vladi-i-gromadskosti-u-virishenni-problemi). За змістом цієї публікації: "за інформацією Департаменту з питань нафтогазового комплексу, промисловості, екології та природних ресурсів облдержадміністрації, яку озвучив голова обласної ради, термін експлуатації сміттєзвалища у Макухівці закінчився у 2005 році, проте воно продовжує приймати тверді побутові відходи обласного центру, яких накопичилося понад 2,8 млн. тон. При перевірці Державною екологічною інспекцією в області КАТП-1628, яке обслуговує звалище, було виявлено ряд порушень щодо поводження з відходами. Зокрема, виявлено відсутність проектно-технічної документації та позитивного висновку державної екологічної експертизи.".

Крім того, Інтернет-видання "Полтавщина" 05.10.2016 повідомляло: "5 жовтня міський голова Полтави ОСОБА_1 провів засідання виконкому, під час якого було розглянуто та затверджено низку питань. Як повідомили у прес-службі Полтавської міськради, одним із найгостріших проблем, які розглядали сьогодні, була проблема сміттєзвалища у селі Макухівка Полтавського району. Мешканців міста давно хвилює його доля, адже переповнення сміттєзвалища загрожує забрудненням навколишнього середовища. Міська влада готова до міжмуніципальної співпраці, аби якнайшвидше знайти шляхи вирішення цієї проблеми. Тож, підтримуючи ініціативу обласної державної адміністрації щодо об'єднання зусиль держави, області, міста і народних депутатів задля вирішення проблеми на Макухівському сміттєзвалищі, виконавчий комітет Полтавської міської ради прийняв рішення «Про питання міського сміттєзвалища побутових відходів»." (посилання на інтернет-сторінку: http://poltava.to/news/40291/).

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позивач мав довідатись про спірну ситуацію з міським звалищем твердих побутових відходів та про наявність спірного припису Держекоінспекції ще у 2013-2014 роках.

До того ж, суд звертає увагу на те, що упродовж 2016-2017 років у Полтавському окружному адміністративному суді на розгляді перебували адміністративні справи:

№816/1151/16 за позовом Державної екологічної інспекції у Полтавській області до Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про тимчасову заборону діяльності в частині використання Полтавського міського звалища твердих побутових відходів, що розміщене у відпрацьованому піщаному кар'єрі на території Ковалівської сільської ради Полтавського району (урочище Триби) с. Макухівка) до належного виконання п. 2-4, 10, 18-19 припису Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 18.05.2013 №39-09-21;

№816/1815/16 за позовом Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 до Державної екологічної інспекції у Полтавській області про визнання нечинним наказу Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 13.07.2016 №154/01-03.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, у межах зазначених судових проваджень досліджено питання виконання Полтавським КАТП 1628 вимог припису Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 18.05.2013 №39-09-21. При цьому у ході судового розгляду Полтавською міською радою було подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, у задоволенні яких суд відмовив.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Тобто, Полтавське КАТП 1628 є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Полтавській міській раді.

Наведене є ще однією підставою для висновку про обізнаність позивача зі спірним рішенням.

Згідно з частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Варто зауважити, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи на вчинення певних дій (у даному випадку - на подання позову до суду). Оскільки дане поняття за своєю суттю є оціночним, суд у кожному конкретному випадку має надати правову оцінку відповідним обставинам та, як наслідок, визначити, чи можуть такі обставини бути визнані поважними.

Обґрунтовуючи питання дотримання строку звернення до суду з даним позовом представник позивача посилався на те, що колишній керівник Полтавського КАТП 1628 своєчасно не повідомив Полтавську міську раду про складення відповідачем спірного припису.

Однак, на переконання суду, наведені доводи не є належним та достатнім підтвердженням поважності причин пропуску строку звернення до суду з огляду на встановлені вище обставини.

Згідно з частиною другою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

У відповідності до пункту 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи наведені вище законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Полтавської міської ради без розгляду.

Керуючись статтями 6-11, 86, 99, 100, 155, 160, 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Полтавської міської ради до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 про визнання дій протиправними та скасування припису залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 15 травня 2017 року.

Суддя О.О. Кукоба