Справа № 804/7222/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2016 р. Справа № 804/7222/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про скасування наказу, -
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що наказ № 599/7 від 27.09.2016 року прийнятий до Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області без наявності передбачених законом підстав, оскільки при розгляді скарги ОСОБА_3 не було досліджено повно і всебічно всі обставини скарги та не досліджено доводи, викладені в скарзі, не було взято до уваги пояснення позивача, які були надані на вимогу відповідача. Вказує, що позивач в межах наданих повноважень здійснено посвідчення договору оренди нерухомого майна з одночасною державною реєстрацією відповідного речового права, яке є похідним від нього. Отже позивач діяв в межах законодавства, яке регулює порядок вчинення нотаріальних дій в частині проведення державної реєстрації речових прав. Також зазначив, що за заявою особи нотаріальна діяльність позивача не може бути припинена, оскільки стаття 30 Закону України «Про нотаріат» містить виключний перелік підстав припинення нотаріальної діяльності, до кола якої така підстава не входить.
Протокольною ухвалою суду, оголошеною у судовому засіданні 08.11.2016 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3.
Представники позивача надали до суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.
Представники відповідача проти позову заперечували, надано письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за результатом часткового задоволення скарги ОСОБА_3 прийнято оскаржуваний наказ. Вказує, що відповідно до норм чинного законодавства було всебічно розглянуто матеріали скарги ОСОБА_3 та пояснення позивача, за результатом яких встановлено порушення порядку проведення державної реєстрації прав. Вказав, що одночасне проведення державної реєстрації похідного речового права та права власності на один і той самий обєкт нерухомого майна встановлено виключно у разі, якщо обєктами такої державної реєстрації виступають земельні ділянки державної та комунальної власності або земельні ділянки сільськогосподарського призначення, право власності на які виникло та оформлено в установленому порядку до 01.01.2013 року, похідні речові права не можуть реєструватися нотаріусом як державним реєстратором одночасно з первісним правом власності. На момент проведення державним реєстратором державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на підставі рішення Дніпропетровського районного суду від 01.10.2015 р. вона не була наділена повноваженнями проводити державну реєстрацію права власності без попереднього вчинення нотаріальної дії, що породжує виникнення такого права власності, зокрема, проводити державну реєстрацію права власності на підставі рішення суду.
Третьою особою Державним підприємством Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України подано письмові пояснення, згідно яких останнім як технічним адміністратором Державного реєстру права у день надходження рішення відповідача забезпечено виконання рішення, відповідно до Порядку тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав. Просив здійснити розгляд справи без представника сторони.
Третьою особою ОСОБА_3 надано пояснення на позов, що аналогічні запереченням на позов відповідача, та вказала, що позивачем вчинено протиправні нотаріальні рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4, рішення про державну реєстрацію договору оренди нерухомого майна, а також про державну реєстрацію про право власності на житловий будинок на підставі договорів купівлі-продажу за ОСОБА_5 Вказує, що дії з реєстрації іншого похідного речового права договору оренди будинку ОСОБА_5 не можна вважати одночасним проведенням державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього, через значний проміжок часу між такими реєстраційними діями.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та наявність клопотання від представника позивача про розгляд справи в письмовому провадженні, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_2 є приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та здійснює діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №2787 від 15 жовтня 1997 року. Реєстраційне посвідчення №191 від 06.04.1999 року.
22.10.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 25479409, на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: пров. І Широкий, 3, за ОСОБА_4 на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 р. по справі №175/3988/15.
З висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про часткове задоволення скарги від 27.09.2016 року вбачається, що 02.09.2015 року на адресу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла скарга ОСОБА_3 на дії державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, якою були вчинені реєстраційні дії щодо обєкту нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Підгородне, пров. І Широкий, 3.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2016 року №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі Порядок №1128), що визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Закони) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації, територіального органу Мінюсту (далі - субєкт оскарження), що здійснюється Мінюстом та його територіальними органами (далі - субєкт розгляду скарги).
Відповідно до пп. 2, 3 Порядку №1128 для забезпечення розгляду скарг субєктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мінюстом або відповідним територіальним органом.
Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обовязкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляду.
Пунктом 12 Порядку №1128 вказано, що за результатами розгляду скарги субєкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.
Рішення, передбачені підпунктами г і ґ пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та підпунктами г і ґ пункту 2 частини шостої статті 34 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, виконуються технічними адміністраторами реєстрів (п.15 Порядку №1128).

Згідно п.19 Порядку №1128 рішення, дії або бездіяльність субєкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон в редакції станом на час вчинення спірних нотаріальних дій) визначено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Статтею 30 вказаного Закону встановлено відповідальність у сфері державної реєстрації прав, а саме Державні реєстратори, державні кадастрові реєстратори, нотаріуси, державні виконавці за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Також вказана редакція закону діяла під час прийняття оскаржуваного наказу.

Суд зазначає, що лише Законом України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доповнено Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» статтею 37 «Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав», частиною 6 якої, зокрема, встановлено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав;

б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

д) скасування акредитації субєкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Вказана редакція Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрала законної сили в частині щодо змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 01 січня 2016 року.

Суд зазначає, що до спірних правовідносин має бути застосована редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» саме станом на час вчинення державним реєстратором спірних дій, отже, враховуючи, що спірна нотаріальна дія була вчинена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 22.10.2015 року, остання може бути притягнута до відповідальності лише у відповідності до ст..30 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 06.10.2015 року.

Таким чином застосування до позивача санкції у вигляді анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав є протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст.11, ч. 1 ст.69, ч.ч. 1, 2, 6 ст.71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що оскаржуваний наказ в частині тимчасового блокування доступу державному реєстратору приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці (з 03 жовтня 2016 року по 03 січня 2017 року включно) є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже позов Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про скасування наказу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 599/7 від 27.09.2016 року Про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 від 02 вересня 2016 року №29945/03.3 в частині тимчасового блокування доступу державному реєстратору приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці (з 03 жовтня 2016 року по 03 січня 2017 року включно).

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1