Справа № 381/1281/17
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Фастів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги мотивує тим, що він, як учасник бойових дій, має право на пільги, передбачені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 05 травня учасникам бойових дій повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, що у 2016 році складає 5650 грн. Відповідач виплатив позивачу щорічну разову грошову допомогу в 2016 році передбачену вищевказаним Законом, однак в розмірі 920 грн. Вважає такі дії Управління СЗН неправомірними, оскільки нараховані та виплачені кошти щорічної одноразової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, у значно меншому розмірі, а ніж передбачено чинним Законодавством. Тому, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради щодо не нарахування та не виплати в повній сумі щорічної грошової допомоги до 5-го травня у розмірі встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язати здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до вимог ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначив, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду письмові заперечення, в яких Управління СЗН виконавчого комітету Фастівської міської ради просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що виплата у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій в розмірі 920 гривень, здійснена відповідно до чинного законодавства України і підстав для її перерахунку немає. Отже відповідач діяв в межах повноважень та в спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Між тим, просив суд розглянути справу без участі представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 21.04.2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій, у тому числі, передбачені ст. 12 Закону України від 22.10.1993 за № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання (ч. 1 ст. 17-1 Закону України № 3552-ХІІ)

Згідно Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01 травня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно, із набуттям чинності вказаного Закону, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленої ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно із Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01 січня 2015 року.

Зазначені положення Закону України № 79-VIII від 28 грудня 2014 року не були визнані неконституційними та є чинними.

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до пп. 2 п. 1 вказаної постанови було встановлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920 грн. 00 коп.

Як вбачається з листа Управління СЗН виконавчого комітету Фастівської міської ради № 334 від 24.02.2017 року, та копії Виписки по картковому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 у 2016 році було виплачено разову грошову допомогу до 05 травня, як учаснику бойових дій, в розмірі 920 гривень, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розв'язанні спірних правовідносин, суд керується положеннями Закону № 79-VIII, який прийнятий законодавчим органом і є обов'язковим до виконання, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

Як зазначено в рішенні від 09 жовтня 1979 року Європейського суду з прав людини у справі «Ейрі проти Ірландії», здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

В ухвалі Європейського суду з прав людини, у справі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України вирішував питання про те, чи має право держава змінювати порядок і розміри існуючих соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України та чи є обов'язковими для застосування судами України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України з питань соціального захисту громадян, видані на виконання вимог Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Тому, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає, оскільки дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради є правомірними, а розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік, нарахований та виплачений позивачу, ОСОБА_1, відповідає вимогам законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 71, 158-163, 167 КАС України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань»,рішенням Конституційного суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ