Справа № 381/1516/17
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного УПФ України Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Фастівського об'єднаного УПФ України Київської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, посилаючись на те, що на підставі постанови Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VІІІ він був звільнений з посади судді Фастівського міськрайонного суду за його заявою про відставку, в зв'язку з чим Управлінням ПФУ в м.Фастові та Фастівському районі йому було призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці.

Як інвалід війни 2-ї групи він має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни, в т.ч. і по сплаті податку на доходи фізичних осіб.

З липня 2014 року ст. 164 Податкового кодексу України була доповнена підпунктом 164.2.19, відповідно до якого суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету, підлягали оподаткуванню. На підставі цієї норми з призначеної йому суми щомісячного довічного грошового утримання відповідачем стали проводитись утримання на доходи у встановленому законом розмірі.

Законом України від 17.07.2015 року № 653-УШ п. п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України був доповнений абзацом другим, відповідно до якого з 01 вересня 2015 року пенсії, призначені інвалідам війни, оподаткуванню не підлягають.

На підставі цього Закону з моменту призначення йому щомісячного довічного грошового утримання виплачувались без утримання податку на доходи фізичних осіб, однак з грудня 2015 року відповідач знову почав утримувати податок на доходи з належного позивачу щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про відновлення з квітня 2016 року виплати йому щомісячного довічного грошового утримання без утримання податку, як це встановлено законом для інвалідів війни.

Листом від 20.02.2017 року № 33/Б-01 відповідач повідомив, що з 01.09.2015 року не підлягають оподаткуванню тільки пенсії, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється, а на щомісячне довічне грошове утримання дія Закону України від 17.07.2015 р. № 653-УШ не поширюється.

Вважаючи таку позицію відповідача безпідставною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач, через канцелярію суду, подав заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких просили залишити позовні вимоги позивача по даній справі без задоволення, посилаючись на те, що утримання податку на доходи фізичних осіб з суми належного позивачу щомісячного довічного грошового утримання правомірним, оскільки з 01.09.2015 року не підлягають оподаткуванню тільки пенсії, призначені інвалідам війни, а на щомісячне довічне грошове утримання дія Закону України від 17.07.2015 р. № 653-УШ не поширюється.

Відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що позивач працював на посаді судді Фастівського міськрайонного суду, на підставі постанови Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VІІІ він був звільнений з займаної посади на підставі поданої ним заяви про відставку, в зв'язку з чим Управлінням Пенсійного фонду України в м.Фастів та Фастівському районі йому було призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці.

Як інвалід війни 2-ї групи він має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни, в т.ч. і по сплаті податку на доходи фізичних осіб.

Законом України від 17.07.2015 року № 653-УШ п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України був доповнений абзацом другим, відповідно до якого з 01 вересня 2015 року пенсії, призначені інвалідам війни, оподаткуванню не підлягають.

На підставі цього Закону позивачу з моменту призначення йому щомісячного довічного грошового утримання виплачувались без утримання податку на доходи фізичних осіб, однак з грудня 2015 року відповідач відновив утримання цього податку.

На письмову заяву позивача про причини відновлення утримання податку, відповідач листом від 20.02.2017 року № 33/Б-01 повідомив, що з 01.09.2015 року не підлягають оподаткуванню тільки пенсії, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам на яких поширюється чинність ст. 10 Закону, а на щомісячне довічне грошове утримання дія Закону України від 17.07.2015 р. № 653-УШ не поширюється.

Суд враховує, що чинне законодавство дає визначення понять «пенсія» та «щомісячне довічне грошове утримання».

Пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім»ї у випадках, визначених Законом (ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання (п.3.3 абзац 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007 р. № 4-рп/2007).

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення (п.3.2 абзац 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 р. № 18-рп/2011).

Статтею 141 діючого Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону від 12.02.2015 року № 192-УШ встановлено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення встановленого законом пенсійного віку, виплачується пенсія або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Судді у відставці, який не досяг встановленого законом пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею встановленого законом пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Як випливає з зазначеної норми закону, суддя, який не досяг встановленого законом пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право отримувати щомісячне довічне грошове утримання, а при досягненні таким суддею встановленого законом пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, йому призначається пенсія.

На думку суду, правова природа пенсії та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є однаковою, а поняття «пенсія» чи «щомісячне довічне грошове утримання», які призначаються суддям у відставці за їх вибором, є однорідними та взаємопов'язаними і тотожними за своїм змістом та мають однакове юридичне і смислове значення, оскільки обидва ці поняття є назвами двох ідентичних і рівноцінних форм соціального забезпечення суддів, які, як застраховані особи, отримують це соціальне забезпечення з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Надаючи судді у відставці право обирати на свій розсуд одну з форм соціального забезпечення в старості - пенсію або щомісячне довічне грошове утримання, закон таким чином проголошує їх рівнозначність, в іншому випадку це давало б підстави для висновку, що одна з цих форм соцзабезпечення має дискримінаційний характер відносно судді у відставці, тобто встановлює перевагу однієї форми соціального забезпечення перед іншою.

Суд приймає до уваги, що висновок про тотожність понять «пенсія» та «щомісячне довічне грошове утримання» підтверджується низкою законодавчих актів, які регулюють питання пенсійного забезпечення громадян.

Зокрема, в тексті Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 03 07.2011 року № 3668-УІ вказані поняття зазначені у вигляді нерозривного виразу «пенсія (щомісячне довічне грошове утримання)» у відповідних відмінках.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-УШ абзац перший ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в такій редакції «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Суд вважає, що подібне спарене написання цих понять в зазначених, а також у багатьох інших законах і підзаконних актах підтверджує їх однорідність, взаємопов'язаність та тотожність за своїм юридичним змістом.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що поняття «щомісячне довічне грошове утримання» судді у відставці є тотожним поняттю «пенсія» судді у відставці, а отримуване позивачем, інвалідом війни, щомісячне довічне грошове утримання, яке є особливою формою соціального забезпечення судді у відставці, оподаткуванню не підлягає, як це й визначено Законом України «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідам війни та деяких інших категорій осіб» від 17.07.2015 року № 653-УШ.

В підтвердження обґрунтованості цього висновку свідчить також і той беззаперечний факт, що до грудня 2015 року цей Закон в повному об'ємі застосовувався відповідачем відносно виплачуваного позивачу щомісячного довічного грошового утримання і протягом вказаного періоду податок на доходи з нього не утримувався, як це і встановлено зазначеним Законом.

Про безпідставність оподаткування щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці та інваліда війни свідчить і те, що згідно з п.п.«е» п.п.165.1.1. п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається, зокрема, сума пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом, крім випадку, визначеного п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Про правову природу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підкреслено і в Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 р. № 18-рп/2011 при офіційному тлумаченні поняття «щомісячне довічне грошове утримання», яке міститься п.п.«е» п.п.165.1.1. п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України.

В цьому Рішенні Конституційний Суду України наголосив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язком та особливою формою його соціального забезпечення.

Зазначене узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України, що була висловлена в інших його рішеннях, за якою щомісячне довічне грошове утримання є гарантованою державою щомісячною звільненою від сплати податків грошовою виплатою, що слугує забезпеченню належного утримання судді, в т.ч. і після звільнення від виконання обов'язків судді (абзац п'ятий пункту 7 мотивувальної частини Рішення КСУ від 11 жовтня 2005 р. № 8-рп/2005; абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 18 червня 2007 р. № 4-рп/2007).

Таким чином, поняття «щомісячне довічне грошове утримання», що міститься п.п.«е» п.п.165.1.1. п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України, в системному зв'язку з положенням Закону України «Про судоустрій і статус суддів» означає неоподатковувану грошову виплату як судді, який маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді та одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, що є складовою правового статусу судді і однією з гарантій його незалежності, так і судді у відставці, який одержує цю виплату з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 03 червня 2013 р. № 3-рп/2013 щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці також виклав свою позицію стосовно гарантій незалежності суддів, вказавши що такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості (абзац п'ятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 03 червня 2013 р. № 3-рп/2013).

Крім цього, у вказаному рішенні Конституційного Суду України також зазначено, що відповідно до ч. 1 ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-УІ суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20-ти років, має право подати заяву про відставку. Якщо такий суддя досяг віку, встановленого ч.1 ст.138 Закону № 2453-УІ, він може за його вибором одержувати пенсію державного службовця або щомісячне довічне грошове утримання.

Таким чином, законом виключно для суддів у відставці встановлюється щомісячне довічне грошове утримання або за їх вибором пенсія державних службовців.

Отже, змінивши вік, після досягнення якого судді мають можливість реалізувати право на вибір матеріального забезпечення, а саме одержувати пенсію державних службовців або за їх вибором щомісячне довічне грошове утримання, Верховна Рада України здійснила конституційні повноваження, не порушивши при цьому положення ст.126 Конституції України щодо граничного віку працюючого судді та гарантій незалежності суддів (абзаци дев'ятий, одинадцятий, дванадцятий пункту 4 мотивувальної частини Рішення КСУ від 03 червня 2013 р. № 3-рп/2013).

Таким чином, конституційний статус судді у відставці гарантує йому можливість реалізувати право на вибір матеріального забезпечення в одній з передбачених законом рівнозначних форм соціального забезпечення - в формі пенсії або в формі щомісячного довічного грошового утримання, що є свідченням тотожності цих форм соціального забезпечення суддів у відставці.

Виходячи з наведеного суд вважає, що утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та інваліда війни ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб є неправомірним, безпідставним, необґрунтованим і протизаконним.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволеню.

Керуючись ст.6,17,18,99-100,104-106 КАС України, на підставі ст.22,58,126 Конституції України, ч.1 ст.141 З.У. «Про судоустрій і статус суддів», п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164; п.п.«е» п.п.165.1.1. п.165.1 ст.165 ПК України, ЗУ від 17.07.2015 р. № 653-УШ «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідів війни та деяких інших категорій осіб», суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного УПФ України Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Фастівського обєднаного УПФ України Київської області щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, інваліда війни ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб з квітня 2016 року.

Зобов'язати Фастівське обєднане УПФ України Київської області здійснювати виплату судді у відставці, інваліду війни ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання без оподаткування будь-якої його частини, тобто застосувати відносно ОСОБА_1 Закон України «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідам війни та деяких інших категорій осіб» від 17.07.2015 року № 653-УШ, який набрав чинності з 01.09.2015 року.

Зобов'язати Фастівське обєднане УПФ України Київської області повернути ОСОБА_1 утриману з його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці утриману суму податку на доходи фізичних осіб, починаючи з пенсійної виплати з квітня 2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.В. Соловей