Справа № 806/241/17
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року м.Житомир справа № 806/241/17

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Духновська В.О.,

за участю: представника позивача Камінського А.Ф.,

представника відповідача Зеленової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Іноземного підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Іноземне підприємство "Євроголд Індестріз ЛТД" (далі - ІП "Євроголд Індестріз ЛТД") звернулось до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) від 10.01.2017 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 113977,00 грн, у тому числі: за травень 2015 року - 17531,00 грн, за червень 2015 року - 96446,00 грн, та застосування штрафної санкції в розмірі 56989,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що підставою для невизнання відповідачем податкового кредиту за спірні періоди по операціям позивача з ТОВ "Проміз Група", ТОВ "ТеплоВентСервіс" та ТОВ "Техрезерв-С" став висновок про штучне формування контрагентами-постачальниками зазначених підприємств податкового кредиту та податкових зобов'язань з метою надання податкової вигоди, а також формування контрагентам-покупцям штучного податкового кредиту. Позивач не погоджується із правовою позицією відповідача та вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою для невизнання сформованого ним податкового кредиту у травні та червні 2015 року. Зазначає, що надані до перевірки первинні документи оформлені з дотриманням вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", які в сукупності фіксують факти здійснення господарських операцій та є підставою для бухгалтерського обліку. Крім того, вказав, що актом перевірки відповідач не спростував факт здійснення господарських операцій, навпаки, підтвердив наявність ділової мети у діях позивача щодо здійснення спірних господарських операцій та причинно-наслідковий зв'язок між необхідністю придбання робіт та товарів і використанням їх у власній господарській діяльності. За таких обставин, вважає, що правомірно врахував у складі податкового кредиту за травень 2015 року суму податку на додану вартість, сплачену в ціні придбаних товарів у ТОВ "Проміз Група", розміром 17531,00 грн, та за червень 2015 року суму податку на додану вартість, сплачену в ціні придбаних товарів та послуг у ТОВ "ТеплоВентСервіс" та ТОВ "Техрезерв-С", розміром 96446,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 196-198). Пояснила, що надані до перевірки документи ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" за травень-червень 2015 року з питань проведення фінансових господарських операцій з ТОВ "Проміз Група", ТОВ "ТеплоВентСервіс" та ТОВ "Техрезерв-С" не відповідають здійсненим господарським операціям та не дають права платнику податків на формування податкового кредиту саме з даними контрагентами в розумінні вимог Податкового кодексу України.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що у період з 14.12.2016 по 20.12.2016 посадовими особами Житомирської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань фінансово-господарських операцій ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" з ТОВ "Проміз Група", ТОВ "ТеплоВентСервіс" та ТОВ "Техрезерв-С" за період з 01.05.2015 по 30.06.2015, за результатами якої складено акт від 23.12.2016 № 7249/1401 (а.с. 17-37).

Актом перевірки зафіксовано, що:

1) в порушення п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по рядку 19 податкової декларації з податку на додану вартість в частині фінансово-господарських операцій:

- за травень 2015 року з ТОВ "Проміз група" на суму 17531,00 грн;

- за червень 2015 року в частині фінансово-господарських операцій з ТОВ "ТеплоВентСервіс" на суму 83078,66 грн та з ТОВ "Техрезерв-С" на суму 13367,57 грн.

2) в порушення п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" завищило суму бюджетного відшкодування, заявленого в декларації з ПДВ за травень 2015 року на суму 17531,00 грн та суму бюджетного відшкодування, заявленого в декларації з ПДВ за червень 2015 року на суму 96446,23 грн.

Не погодившись із висновками посадових осіб контролюючого органу, 30.12.2016 ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" подало до Житомирської ОДПІ письмові заперечення на акт перевірки. До заперечень позивач додав усі договори та первинні документи, що підтверджують їх фактичне виконання у перевіреному періоді (а.с. 40- 43).

За результатами розгляду заперечень, Житомирська ОДПІ листом від 10.01.2017 №334/10/06-25-12-01 повідомила ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" про залишення без змін висновків акту перевірки від 23.12.2016 № 7249/1401 (а.с. 46-48).

У зв'язку із виявленими порушеннями податкового законодавства, 10.01.2017 Житомирською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 113977,00 грн, у тому числі: за травень 2015 року - 17531,00 грн, за червень 2015 року - 96446,00 грн, та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 56989,00 грн (а.с. 44).

Вважаючи протиправним зазначене рішення контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Підставою для прийняття спірного рішення став висновок контролюючого органу про безпідставність формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з ТОВ "Проміз Група", ТОВ "ТеплоВентСервіс" та ТОВ "Техрезерв-С" у травні та червні 2015 року.

Досліджуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинах позивача з ТОВ "Проміз Груп" за травень 2015 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2015 року, Житомирською ОДПІ встановлено, що ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" придбало у ТОВ "Проміз Груп" готові сполучні суміші на суму 105186,00 грн, у тому числі ПДВ - 17531,00 грн. У свою чергу, ТОВ "Проміз Груп" зазначені суміші придбало у ТОВ "Бекар-М". При проведенні аналізу попередніх ланцюгів встановлено, що ТОВ "Бекар-М" у 2015 році придбавало різні товари у різних постачальників, але вказані товари відсутні у всіх накладних, складених та зареєстрованих постачальниками за 2015 рік. На переконання контролюючого органу, зазначені обставини свідчать про неможливість подальшого продажу товару ТОВ "Проміз Груп" ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" за відсутності його реального придбання, так як не підтверджено реальне придбання товару ТОВ "Бекар-М" у контрагентів з врахуванням неможливості виробництва товарів, у зв'язку з відсутністю трудових ресурсів та об'єктів оподаткування.

Щодо взаємовідносин ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" з ТОВ "ТеплоВентСервіс" відповідач зазначив, що у червні 2015 року ТОВ "ТеплоВентСервіс" реалізувало позивачеві газові обігрівачі та надало послуги з монтажу зазначеного обладнання. Проте, проведенні аналізу попередніх ланцюгів постачання не встановлено реальність придбання контрагентами ТОВ "ТеплоВентСервіс" - ТОВ "Укрспецпостач" та ТОВ "Сакура Груп" газових обігрівачів.

Також, у червні 2015 року ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" придбало у ТОВ "Техрезерв-С" підшипники, болти та зачисні круги. Контролюючим органом встановлено, що постачальниками ТОВ "Техрезерв-С" були ТОВ "Корес ЛТД" та ТОВ "Вісконт Сервіс". Проте, при проведенні аналізу попередніх ланцюгів встановлено, що ТОВ "Корес ЛТД" та ТОВ "Вісконт Сервіс" у 2015 році придбавало різні товари у різних постачальників, але вказані товари відсутні у всіх накладних, складених та зареєстрованих постачальниками за 2015 рік.

Проте, наведені доводи відповідача спростовані у ході судового розгляду справи наступним.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно пунктів 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Отже, формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість обумовлено фактичним здійсненням операцій з придбання товарів, робіт (послуг), для подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку, і реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів та в обов'язковому порядку податкових накладних.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 указаної статті Податкового кодексу України передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Встановлено, що 10.07.2014 позивач уклав договір поставки № 1 з ТОВ "Проміз Група", предметом якого є поставка хімічної продукції (а.с. 50-51).

Умовами зазначеного договору визначено, що ціна товару зазначається у рахунках або специфікаціях і визначається за домовленістю сторін.

Згідно специфікації до договору поставки № 1 від 10.07.2014, вартість 1 кг готових сполучних речовин Floko 507 LT становить 7,5 Євро (а.с. 53).

Із матеріалів справи вбачається, що 11.05.2015 ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" сформувало заявку до ТОВ "Проміз Група" на поставку адсорбуючого продукту Floko 507 LT у кількості 500 кг (а.с. 54).

Виконання ТОВ "Проміз Група" умов договору поставки № 1 від 10.07.2014 підтверджується податковою накладною № 8 від 27.05.2015 (сума ПДВ 17531,00 грн), зареєстрованою в ЄДРПН 28.05.2015, видатковою накладною № 37 від 27.05.2015 (а.с. 56), сертифікатом відповідності (а.с. 57).

Фактичне отримання та транспортування придбаної позивачем у ТОВ "Проміз Група" продукції підтверджується наявним в матеріалах справи подорожнім листом автомобіля, у якому є відмітка про передачу товару на склад (а.с. 58-59).

Відповідачем не заперечується оплата позивачем вартості придбаного товару у травні 2015 року.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

В контексті даного роз`яснення суд зазначає, що придбані у ТОВ "Проміз Група" товари були використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується накладними на переміщення (а.с. 68-74) та актами списання малоцінних та швидкозношувальних предметів (а.с. 60-65), що, у свою чергу, свідчить про реальний рух активів у процесі здійснення позивачем господарських операцій.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ТеплоВентСервіс".

Встановлено, що 27.04.2015 між ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" та ТОВ "ТеплоВентСервіс" укладено договір ПР№002/2015, відповідно до предмету якого ТОВ "ТеплоВентСервіс" зобов'язувалось виконати роботи із виготовлення, погодження та затвердження робочого проекту з технічного переоснащення лінії порошкової покраски цеху по виробництву побутових товарів.

Умовами зазначеного договору було встановлено обов'язок ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" перерахувати авансовий платіж за роботи.

26.06.2015 ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" отримало від ТОВ "ТеплоВентСервіс" податкову накладну № 6 на суму 39900,00 грн, у тому числі ПДВ - 6650,00 грн. Зазначена накладна зареєстрована ТОВ "ТеплоВентСервіс" у ЄРПН, а сума сплаченого податку на додану вартість була віднесена позивачем до складу податкового кредиту у червні 2015 року.

Фактичне виконання умов договору ПР№002/2015 від 27.04.2015 підтверджується актом здачі-прийняття робіт від 30.06.2015 № ОУ-0000023 (а.с. 87), робочим проектом (а.с. 90-96), технічними умовами (а.с. 97, 98).

03.06.2015 між ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" та ТОВ "ТеплоВентСервіс" укладено договір ПРГОПО№001/2015, відповідно до предмету якого ТОВ "ТеплоВентСервіс" зобов'язувалось:

виконати проектні роботи по опаленню виробничих цехів;

поставити інфрачервоні трубчасті газові обігрівачі з системою автоматики та димовиведення, а також виконання монтажу та пусконалагоджувальних робіт;

виконання робіт по розводці газових мереж із матеріалів виконавця, за виключенням газового лічильника для технологічного обліку газу.

Умовами зазначеного договору було встановлено обов'язок ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" перерахувати авансовий платіж за роботи та товар.

04.06.2015 ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" отримало від ТОВ "ТеплоВентСервіс" податкову накладну № 2 на отримання попередньої оплати за обігрівачі в сумі 150000,00 грн, у тому числі ПДВ - 25000,00 грн. Зазначена накладна зареєстрована ТОВ "ТеплоВентСервіс" у ЄРПН, а сума сплаченого податку на додану вартість була віднесена позивачем до складу податкового кредиту у червні 2015 року.

30.06.2015 ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" отримало від ТОВ "ТеплоВентСервіс" податкову накладну № 7 на отримання попередньої оплати за клапан в сумі 1007,00 грн, у тому числі ПДВ - 167,83 грн. Зазначена накладна зареєстрована ТОВ "ТеплоВентСервіс" у ЄРПН, а сума сплаченого податку на додану вартість була віднесена позивачем до складу податкового кредиту у червні 2015 року.

Фактичне виконання умов договору ПРГОПО№001/2015 від 03.06.2015 підтверджується видатковими накладними №РН-0000009 від 14.07.2015, №РН-0000010 від 03.09.2015 (а.с. 85, 86), актом здачі-прийняття робіт з газопостачання виробничих приміщень заготівельного цеху від 25.11.2015 № ОУ-0000038 (а.с. 89), актами про приймання закінченого будівництвом об'єкта системи газопостачання від грудня 2015 року (а.с. 127-132), актом здачі-прийняття робіт з монтажу інфрачервоних трубчастих газових обігрівачів від 25.11.2015 № ОУ-0000034 (а.с.133), актом здачі-прийняття робіт з пусконалагоджування інфрачервоних трубчастих газових обігрівачів від 25.12.2015 № ОУ-0000042 (а.с.134).

09.06.2015 між ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" та ТОВ "ТеплоВентСервіс" укладено договір МР№007/2015, відповідно до предмету якого ТОВ "ТеплоВентСервіс" зобов'язувалось виконати роботи по монтажу та пусконаладці теплогенераторної на базі наявного у ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" теплогенератора Riello.

Умовами зазначеного договору було встановлено обов'язок ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" перерахувати авансовий платіж за роботи.

10.06.2015 та 19.06.2015 ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" отримало від ТОВ "ТеплоВентСервіс" податкові накладні № 3 та № 5 на отримання попередньої оплати за визначені договором МР№007/2015 від 09.06.2015 роботи. Зазначені накладні зареєстровані ТОВ "ТеплоВентСервіс" у ЄРПН, а сума сплаченого податку на додану вартість розміром 51260,83 грн була віднесена позивачем до складу податкового кредиту у червні 2015 року.

Фактичне виконання умов договору МР№007/2015 від 09.06.2015 підтверджується актом здачі-прийняття робіт з пусконалагодження теплогенераторної на базі наявного у замовника теплогенератора Riello № ОУ-0000026 від 14.07.2015, актом приймання газообладнання для проведення комплексного випробування (пусконалагоджувальних робіт) та актом приймання закінченого будівництвом об'єкта системи газопостачання.

01.01.2014 між ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" (Покупець) та ТОВ "Техрезерв-С" (Постачальник) укладено договір поставки № 29, за предметом якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності відповідно до замовлень Покупця, а Покупець зобов'язується приймати та проводити оплату за товар.

У червні 2015 року ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" подало до ТОВ "Техрезерв-С" ряд заявок на поставку підшипників, болтів, зачисних кругів, тощо (а.с. 139-142).

Виконання ТОВ "Техрезерв-С" умов договору поставки № 29 від 01.01.2014 підтверджується податковими накладними №115 від 08.06.2015, № 147 від 09.06.2015, № 448 від 30.06.2015 (загальна сума ПДВ 13367,57 грн), які зареєстровані в ЄДРПН, видатковими накладними № ТР-0007070 від 08.06.2015, № ТР-0007196 від 19.06.2015, № ТР-0006931 від 30.06.2015 (а.с. 143-145), рахунками-фактурами № ТР-0002295 від 08.06.2015, № ТР-0002290 від 08.06.2015, № ТР-0002176 від 30.06.2015 (а.с. 146-148).

Фактичне отримання та транспортування придбаної позивачем у ТОВ "Техрезерв-С" товару підтверджується наявними в матеріалах справи подорожніми листами автомобіля (а.с. 149-152) та накладними на переміщення (а.с. 153-157).

Відповідачем не заперечується оплата позивачем вартості придбаного товару у червні 2015 року.

Матеріалами справи підтверджено, що придбані у ТОВ "Техрезерв-С" товари були використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується актами списання малоцінних та швидкозношувальних предметів (а.с. 158-173), що свідчить про реальний рух активів у процесі здійснення позивачем господарських операцій.

Надаючи правову оцінку зазначеним первинним документам, суд виходив з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні":

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства;

первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;

фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період;

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно зі частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України закріплено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Актом перевірки підтверджено, що податкові накладні, отримані позивачем від ТОВ "Проміз Група", ТОВ "ТеплоВентСервіс" та ТОВ "Техрезерв-С", містять повний опис товару/робіт, їх кількість, обсяг.

Як свідчать матеріали справи, сума податкового кредиту з податку на додану вартість за травень та червень 2015 року повністю підтверджена відповідними первинними документами. У свою чергу, податкові накладні складені контрагентами позивача на підставі договорів, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних та відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Також, суд акцентує увагу на тому, що на час здійснення спірних господарських операцій контрагент позивача - ТОВ "Проміз Група", ТОВ "ТеплоВентСервіс" та ТОВ "Техрезерв-С" зареєстровані як платник податку на додану вартість.

Слід звернути увагу на те, що висновки відповідача в акті перевірки ґрунтуються виключно на податковій інформації про неможливість реального придбання товарів постачальниками у ланцюгу постачання, що в подальшому унеможливлює реалізацію таких товарів позивачеві.

Разом з тим, відповідно до чинного законодавства, порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо декларування суми витрат і/чи податкового кредиту.

Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, - не виявлено.

При цьому, суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за спірними угодами, за правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач до суду не подав.

Отже, наведені доводи відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки вищевказані обставини не можуть спростовувати факт реального виконання господарських операцій за договорами, укладеними з ТОВ "Проміз Група", ТОВ "ТеплоВентСервіс" та ТОВ "Техрезерв-С", позивачем в повній мірі документально підтверджено реальність поставки та подальшого використання придбаного товару у ТОВ "Проміз Група", ТОВ "ТеплоВентСервіс" та ТОВ "Техрезерв-С" та наявність ділової мети при придбання послуг у ТОВ "ТеплоВентСервіс", а надання контролюючому органу належним чином оформлених всіх первинних документів, передбачених законодавством, є підставою для формування податкового кредиту.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі приписами частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 10.01.2017 № не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а також суперечить встановленим у справі обставинам, тому позовні вимоги Іноземного підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД" про визнання його протиправним та скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 10.01.2017 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь Іноземного підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД" 2564,49 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 11 квітня 2017 р.