Справа № 266/593/17
Суддя: Д`яченко Д. О.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/593/17
Провадження№ 2-а/266/87/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя у складі : головуючого судді Д'яченко Д.О., при секретарі Сологуб Т.В., за участі позивача ОСОБА_1, представника відповідача Шевчук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Адміністративний позов мотивований тим, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області та отримує пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Також вказує, що 31 січня 2017 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області з заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до вказаного закону, подавши при цьому довідку про заробітну плату №18-57-55 від 30.01.2017 року видану прокуратурою Донецької області, проте відповідачем йому було у цьому відмовлено, а відтак позивач вважає своє конституційне право на отримання пенсії у визначеному законодавством розмірі порушеним та просить суд визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача здійснити дії, зокрема: зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, виходячи із розміру 90% суми місячного заробітку згідно довідки прокуратури Донецької області №18-57-55 від 30.01.2017 року, починаючи з 01.02.2017 року та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням проведених виплат

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в свою чергу заперечила проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у їх задоволені.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером органів прокуратури та на даний час перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя. У березні 2008 року Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області йому була призначена пенсія відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із максимального розміру 90% від його місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, чинній на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом №3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1780-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права: «Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VI.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Законом №3668-VI змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

За змістом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом, однак якщо призначена раніше пенсія перевищує максимальний розмір, то її перерахунок не здійснюється до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом.

Ураховуючи наведене, суддя вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшов такого правового висновку: внесені Законом №3668-VI зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VI не зазнали.

Таким чином, перерахунок пенсії проводиться в разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, виходячи з розміру (у відсотках від заробітної плати), встановленого на час призначення пенсії, з урахуванням визначеної законом граничної межі.

Разом із тим, на момент звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульоване, в той час як передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

При цьому, пунктом 13 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII було зобов'язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, зокрема, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

На думку судді, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

За принципом верховенства права, що визначений у частині четвертій статті 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Слід зазначити, що питання щодо неприйняття Урядом України рішень у визначений законом строк неодноразово було предметом розгляду Європейським судом з прав людини.

Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» Суд зазначив, що в період з квітня по грудень 2006 року Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, яка підлягала виплаті заявникам. Жодного рішення з цього питання не було прийнято. У цьому випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Отже, було порушення права заявників, передбаченого статтею 1 Першого протоколу, за період з 2 квітня по 31 грудня 2006 року (пункти 54 - 56).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Будченко проти України» Суд також зазначив, що відповідне законодавство, яке звільняло заявника від певних виплат, було ухвалено у 1999 році та згідно з ним відповідний механізм мав бути запроваджений протягом чотирьох місяців. Проте його було запроваджено тільки через десять років. Для пояснення такої бездіяльності не було надано жодних доводів. Враховуючи тривалу бездіяльність держави та той факт, що заявник працював на державному підприємстві, Суд вважає, що через нездатність забезпечити звільнення його від оплати, на що заявник мав право за законом в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції (пункти 45 - 46).

Ураховуючи, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, з якої він вийшов на пенсію, на підставі довідки прокуратури Донецької області, і що при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали розмір пенсії, умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 71, 86, 94, 122-2, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії виходячи із розміру 90 % суми місячного заробітку згідно довідки прокуратури Донецької області № 18-57-55 від 30.01.2017 - протиправними.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя від 07.02.2017 р. № 390 про відмову в перерахунку пенсії виходячи із розміру 90 % суми місячного заробітку згідно довідки прокуратури Донецької області № 18-57-55 від 30.01.2017.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, виходячи із розміру 90% суми місячного заробітку згідно довідки прокуратури Донецької області №18-57-55 від 30.01.2017 року, починаючи з 01.02.2017 року та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: Д`яченко Д. О.