Справа № 374/32/17
Суддя: Козіна С. М.
Дата ухвалення: 2017-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/32/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді: Козіної С.М.

при секретарі: Купчук С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ржищеві Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2017 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшов вищевказаний адміністративний позов.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є постраждалою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням. Крім того позивач є інвалідом 2 групи довічно, причина інвалідності: захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. 26.01.2017 позивач звернувся з письмовою заявою до Управління соціального захисту населення ржищівської міської ради про видачу йому посвідчення інваліда війни. Але 06.02.2017 позивач отримав письмову відповідь від відповідача, де йому відмовили, посилаючись на те, що для встановлення статусу інваліда війни немає підстав. Позивач важає, що дана відмова є протиправною, підстави цієї відмови грунтуються на невірному тлумаченні закону, незважаючи на додану позивачем інформаційну довідку Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської ОДА від 24.01.2017, та роз'яснень, викладених у інформаційній довідці Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 23.09.2015, в яких детально обгрунтовується правомірність звернення. Оскільки позивач був залучений до складу формувань Цивільної оборони та став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то на думку позивача відповідно має право встановлення статусу інваліда війни та на отримання документа, що підтверджує цей статус.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить, визнати дії Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області щодо відмови йому у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни неправомірними. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради встановити йому статус інваліда війни, видати підтверджуюче даний статус посвідчення та внести вказані відомості до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги інваліда війни.

22.02.2017 на адресу суду надійшло заперечення Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області, в якому відповідач посилається на те, що подані позивачем документи (довідки, табель, маршрутний лист), в яких відсутні конкретні формулювання щодо безпосередньої участі підприємства ПМК-287 та ОСОБА_2 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме в складі формувань Цивільної оборони, не можуть бути прийнятими до уваги, як документи, що підтверджують факт залучення особи до участі у формуваннях Цивільної оборони. Саме ці обставини і стали підставою для відмови ОСОБА_2 у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. На підставі вищевикладено відповідач просить відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_2 з підстав, викладених у запереченні та розгляд справи проводити без участі представника Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився з поважних причин, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення, в яких просив проводити розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд приходить до висновку, щодо задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до копії повідомлення Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області, відповідачем відмовлено ОСОБА_2 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення (а.с. 8).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціальний захист" до інвалідів війни належать особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони та які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи.

З 18.02.2003 року позивачеві встановлена ІІ група інвалідності довічно, в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, про що свідчить довідка серії НОМЕР_1, видана 18.02.2003 (а.с.14).

Згідно інформаційної довідки виданої Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 24.01.2017 року та листа від 17.02.2017, встановлено, що громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чонобильської катастрофи залучались до виконання цих робіт у складі формувань Цивільної оборони. Посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертизи комісії про групу та причину інвалідності. (а.с. 21-22).

Згідно копії маршрутного листа від 04.03.2003 року, виданого ПМК-287, встановлено, що ОСОБА_2 02.06.1986 з 8 год по 21 год перебував у м. Чорнобиль та виконував роботи по евакуації майна та архівних документів (а.с. 10).

Згідно табеля робочого часу працівників Чорнобильської ПМК зайнятих на роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської аварії в м. Чорнобиль за червень 1986 року встановлено, що ОСОБА_2 02.06.1986 протабельовано 12 год робочого часу (а.с. 11).

Крім того, дані факти підтверджуються довідкою від 23.01.2003, виданою ПМК-287 ОСОБА_2 про те, що за 02.06.1986 йому була здійснена оплата за підвищеними тарифними ставками у зв'язку з роботами у зоні відчудження (а.с. 12), та довідкою від 19.11.2002 виданою ПМК-287 ОСОБА_2 про те, що він 02.06.1986 був безпосередньо зайнятий на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах (а.с. 13).

Таким чином, знайшов своє підтвердження той факт, що позивач став інвалідом внаслідок захворювання, одержаного під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони, в зв'язку з чим він має право на встановлення йому статусу інваліда війни.

Відповідно до ст. 10 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, п. п. 3, 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ від 12.05.94 № 302, зокрема, визначено, що інвалідам війни видаються посвідчення з написом "Посвідчення інваліда війни - інвалід", яке видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Разом з тим, судом враховується, що згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Крім того, згідно статті 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Також, відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, так як відмова Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області у встановленні позивачу статусу інваліда війни та видачі посвідчення є необґрунтованою та не ґрунтується на чинному законодавстві.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.71, ст.161-163, ст.183-2 КАС України, на підставі Закону України "Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціальний захист", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради встановити ОСОБА_2 статус інваліда війни та видати підтверджуюче даний статус посвідчення та внести вказані відомості до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги інваліда війни.

Апеляційна скарга на постанову Ржищівського міського суду Київської області може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя