Справа № 808/272/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокусправа № 808/272/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі №808/272/17 за позовом приватного акціонерного товариства «Ферротрейдінг» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Ферротрейдінг» 16 січня 2017 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 28.10.2016 № у сумі 348 783,98 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що рішення відповідача щодо визначення коду розмитненого позивачем товару - феросиліцію МФС-10, виробництва ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» код 7202 99 80 00 замість коду 7202 29 90 00 є протиправним, оскільки не відповідає приписам Закону України «Про митний тариф України».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що згідно з нормами митного законодавства, якщо митні органи внесли товар до певного коду номенклатури та пропустили товар, то в подальшому вони не мали підстав для прийняття податкових повідомлень у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товарів. Водночас позивачем вірно визначено код розмитненого товару. Тому висновок про порушення позивачем митного законодавства, зроблений відповідачем в акті перевірки, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відтворює зміст акта перевірки від 10.10.2016 року № 093/08-01-14-10/31612766. Посилається на порушення судом першої інстанції принципу офіційного з'ясування всіх обставин справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі наказу від 18.07.2016 №766 (у редакції наказу від 19.08.2016 №892) та наказу від 01.09.2016 №927 у період з 25.07.2016 по 26.09.2016 була проведена документальна невиїзна перевірка дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи, за результатами якої складений акт від 10.10.2016 №093/08-01-14-10/31612766 (далі - акт перевірки).

Згідно із висновками акта перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Основних правил інтерпретації класифікації товарів №№ 1 та 6, затверджених Законом України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VІІ та Пояснень до товарної позиції 7202 УКТ ЗЕД, Додаткових пояснень до товарних категорій: 7202 21 00 7202 29 90, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 №15 (чинного на час здійснення митного оформлення), що призвело до заниження податкового зобов'язання зі сплати ввізного (експортного) мита на суму 279 027,17 грн.

Підставою для цього висновку контролюючого органу слугувало те, що при перевірці правильності класифікації товарів відповідно до УКТЗЕД контролюючим органом встановлено, що за митними деклараціями (перелік наведено на сторінці 5 акта) підприємством ПрАТ «Ферротрейдінг» оформлювався товар «Феросплави: феросиліцій кусковий низькокремнистий марки FeSilO...» ТУ У 02-7-97» виробництва ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», в митному режимі експорт за кодом згідно з УКТЗЕД 7202 29 90 00 (вивізне (експортне) мито відсутнє), якому відповідає опис «-феросплави:--феросиліцій:---інший:----інший».

Для підтвердження коду та опису товару декларантом надавались сертифікати якості, які зазначені в графі 44 вище перелічених МД.

Хімічний склад товару, оформленого за МД №112050000/2014/014313 від 18.06.2014 зазначений у гр. 31 визначений згідно з висновком Спеціалізованії лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів (СЛЕД Міндоходів м. Київ) від 12.06.2014 №142000902- І» 103 відповідно до якого: «...феросиліцій марки ФС10 має наступний хімічний склад: крамній (Si) - від 8,0% до -.0%, вуглець (С) - не більше 2,0%, сірка (S) - не більше 0,02%, фосфор (Р) - не більше 0,15%, алюміній (А1) - не більше 0,2%, марганець (Мп) - не більше 3,0%, хром (Сг) - не більше 0,8%, а також розміри кусків від 0 до 300 мм...» За встановленими показниками (фізичними властивостями, хімічним складом), надана на дослідження проба (зразок) товару може бути віднесена до феросплаву у розумінні примітки 1 (с) до групи 72 пояснень УКТЗЕД.

Отже, враховуючи вміст кремнію від 11,6 % до 12,5%, вуглецю - від 1,2% до 1,3% та фізичні властивості, товар з комерційною назвою «Феросплави: феросиліцій кусковий низькокремнистий марки FeSilO» відноситься до феросплаву у розумінні Примітки 1 (с) до групи 72 УКТ ЗЕД, але не відповідає додатковим поясненням до товарних категорій 7202 21 00 - 7202 29 - 1 УКТ ЗЕД стосовно вимог до хімічного складу феросиліцію.

Таким чином, на підставі Основних правил інтерпретації класифікації товарів №№ 1 та 6, Приміток до Групи 72, затверджених Законом України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VI, Пояснень до товарної позиції 7202 УКТЗЕД, Додаткових пояснень до товарних категорій 7202 21 00 - 7202 29 90, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 №15 (чинного на час здійснення митного оформлення), документів, наданих до митного оформлення, феросплав з комерційною назвою "Феросиліцій низькокремнистий марки FeSilO", який оформлений за митними деклараціями, зазначеними в Додатку №1 до цього акта , повинен класифікуватися за кодом згідно з УКТ ЗЕД 7202 99 80 00 як Феросплави:інший:інші:інший".

На вказаний код товару відповідно до Закону України «Про ставки вивізного (експортного) мита на брухт легованих чорних металів, брухт кольорових металів та напівфабрикати з їх використанням» від 13.12.2006 № 441-V (iз змінами і доповненнями) встановлено вивізне мито.

Крім того, на подібний товар Управлінням адміністрування митних платежів та МТР Запорізької митниці ДФС прийнято Рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 №КТ- 129-2015. Відповідно до цього рішення заявлений код товару "Феросплав з комерційною назвою "Феросиліцій МФС-10" виробництва ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» код 7202 29 90 00 згідно з УКТ ЗЕД змінено на код 7202 99 80 00.

Вищевикладене стало підставою для висновку контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобов'язання.

На підставі акта перевірки відповідачем 28.10.2016 було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що вивозяться суб'єктами підприємницької діяльності у сумі 348 783,98 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 279 027,17 грн., за штрафними санкціями у сумі 69 756,81 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем у адміністративному порядку, проте про результатам розгляду залишено без змін.

Правомірність та обґрунтованість оскарженого рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача є протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов'язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

За приписами пункту 3 частини третьої статті 345 МК органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно зі статтею 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення лише за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено, що ні наказ про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи від 18.07.2016 №766, ні акт від 10.10.2016 №093/08-01-14-10/31612766, складений за наслідками проведення такої перевірки, не містять жодних посилань на наявність відповідних підозр та в чому саме вони полягають.

Крім того, суд першої інстанції дослідивши докази по справі та встановивши, що для підтвердження коду та опису товару позивачем надавалися сертифікати якості виробника від 11.12.2013 №60-63, від 21.01.2014 №№6,7, від 23.12.2013 №88, від 13.12.2013 №70, від 24.12.2013 №94,95, згідно із якими вміст кремнію в товарі коливається від 11,6 до 12,5%, вміст титану від 2,2 до 2,7%, вміст алюмінію від 1,9 до 2,05, вміст вуглецю від 1,2 до 1,3%, вміст сірки від 0,18 до 0,2% дійшов обґрунтованого висновку про відповідність характеристик товару, що оформлювався позивачем, характеристикам, встановленим Державними стандартами України. Підвищений вміст вуглецю не може бути безумовною та єдиною підставою для того, щоб цей товар не відносити до категорії феросиліцій.

Також суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що із акта перевірки вбачається, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідач, зокрема посилався на прийняте Запорізькою митницею ДФС класифікаційне рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 р. № КТ-129-2015, відповідно до якого заявлений декларантом код товару «Феросплав з комерційною назвою «Феросиліцій МФС-10» - згідно з УКТ ЗЕД змінено на код . Цей товар заявлено у митний режим експорт підприємством ПП «НПКО «ТАТА».

Разом з тим, вказане класифікаційне рішення про визначення коду товару від 15.12.2015 № КТ-129-2015 було оскаржене підприємством у судовому порядку та відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі № 808/1432/16, яка набрала законної сили, останнє було визнано протиправним та скасовано.

Отже, враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що висновок про порушення позивачем митного законодавства, зроблений відповідачем в акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції враховує і те, що відповідачем під час апеляційного перегляду справи не надано доказів та не наведено доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції зроблені в оскаржуваній постанові або свідчили про порушення судом першої інстанції принципу офіційного з'ясування всіх обставин справи про, що відповідач зазначає в доводах апеляційної скарги.

Також суд апеляційної інстанції враховує те, що відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права не зазначає в апеляційній скарзі в чому таке порушення полягає, а саме які саме норми матеріального права було помилково застосовано або не застосовано судом для вирішення спірних відносин.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі №808/272/17 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 15 травня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко