Справа № 757/47533/16-а
Суддя: Писанець В. А.
Дата ухвалення: 2017-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Писанець В.А., розглянувши в приміщенні суду у місті Києві в порядку скороченого провадження відповідно до ст.183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними дії відповідача щодо переведення його з пенсії за вислугу років, яку він отримував згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014 рік, на підставі його заяви від 16 вересня 2015 року та доданих до неї документів.

Свої вимоги мотивує тим, що він отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». При призначенні пенсії за віком ГУПФУ в м. Києва було застосовано показник середньої заробітної плати, в зв'язку з чим він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з 20 січня 2015 року із застосуванням показника заробітної плати за 2012,2013,2014 роки. Відповідач у своєму листі від 22 вересня 2016 року відмовив йому у проведенні перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014 рік, з посиланням на вимоги ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Такі дії відповідача вважає незаконними та такими, що порушують його особисті інтереси, бо у його випадку відбувається перехід пенсії за вислугою років як військовослужбовця, призначеної Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військовослужбовців та деяких інших осіб», на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто умови та порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами.

Від Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надійшли письмові заперечення з проханням відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Положення статті 46 Конституції України визначають, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві та раніше отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 08 вересня 2016 року позивач подав до ЦОУПФУ в м.Києві заяву про перерахування призначеної йому пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати за 2012,2013,2014 роки.

Згідно відповіді Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20 січня 2015 року № 23909/09 при призначенні пенсії позивачу було застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік в сумі 3280,19 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014 рік, з посиланням на те, що він до цього отримував пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено переведення з одного виду пенсії за цим Законом на інший.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Законом України від 09 липня 2003 року № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом № 2262.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону № 1058, призначається одна пенсія за її вибором.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Нормами частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу при розрахунку пенсії за віком застосовувався показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік - 3 280,19 грн., за рік, що передував призначенню пенсії за віком.

Даний перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки позивач не звертався до Управління з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим Законом.

Доводи Управління ПФУ не приймаються до уваги, так як в ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалам пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Положення частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законами України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13 відповідно).

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Часиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії, суб'єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 100 КАС України передбачено, що пропущення строку звернення до того суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Встановлено, що позивач звертався до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії 08 вересня 2016 року, тому підлягають поновленню її права з 08 вересня 2016 року.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст. ст. 158, 159, 160-163, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2012,2013,2014 роки при призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 08 вересня 2016 року з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2012,2013,2014 роки в сумі 2 960,62 грн. на підставі його заяви від 08 вересня 2016 року та доданих до неї документів.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В. А. Писанець