Справа № 500/1928/17
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2017-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1928/17
Провадження № 2-а/500/83/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області про визнання протиправним, рішення та зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

26.04.2017 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області про визнання протиправним, рішення та зобов'язання вчинення певних дій, в якій просить: визнати протиправним рішення Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області №4 від 13.01.2017р. про відмову у призначенні йому пенсії за віком; зобов'язати відповідача здійснити запити відповідно записам трудової книжки для отримання довідок по заробітній платі, що враховується для обчислення пенсії, довідок про реорганізацію (перейменування) підприємств, призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 08.12.2016р. як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, мотивуючи тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, та на час звернення за призначенням пенсії його вік склав 71 рік, страховий стаж відповідно до підрахунку управління складає 33 роки 10 місяців 14 днів, та відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» набув право на призначення пенсії за віком. До жовтня 1997 року ОСОБА_1 проживав в м. Ізмаїл, а надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України. 08.12.2016 року позивач звернувся до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області із заявою щодо призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Рішенням відповідача за №4 від 13.01.2017р. йому відмовлено у призначенні (перерахунку) пенсії у зв'язку з тим, що пенсія виплачується лише громадянам України за наявності паспорта громадянина України, документа, який засвідчує фактичне проживання на території України або посвідки на постійне проживання, у якій громадянство зазначено «Україна», на підставі будь-яких інших документів призначити та виплачувати пенсію правових підстав не має. Позивач вважає таку відмову неправомірною та просить суд зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком.

Згідно заперечень, наданих представником Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області пенсія виплачується лише громадянам України за наявності паспорта громадянина України, який засвідчує фактичне проживання на території України або посвідки на постійне проживання, у якій громадянство зазначено «Україна», на підставі будь-яких інших документів призначити та виплачувати пенсію правових підстав немає. Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію мають громадяни України, які згідно із цим Законом досягли пенсійного віку, або яким до дня набрання чинності цим законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п. 4 ст. 8 цього Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні, мають право на отримання пенсійних виплат. Призначення і виплата пенсій громадянам України, які проживають за її межами, та громадянами інших країн, які переїхали на постійне проживання до України, здійснюється згідно із пенсійним законодавством України, яке складається із Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення. Розмір пенсії обчислюється за законодавством України і не залежить від країни проживання пенсіонера. Розмір пенсії перераховується відповідно до рішень Верховної Ради України, постанов Кабінету Міністрів України, законодавства України про збільшення розміру пенсій. У разі порушення клопотання про переказ пенсії з України в іноземну державу, з якою укладено міжнародний договір про соціальне забезпечення, громадянин повинен звернутися до компетентного органу з питань пенсійного забезпечення за місцем свого проживання в цій державі. Під час перебування особи за кордоном пенсії виплачуваються в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість, якого надана Верховною Радою України. Міжнародний договір з державою Ізраїль, на даний час не укладено, тому призначити пенсії за віком позивачеві немає законних підстав. У зв'язку з чим та огляду на те, що жодних доказів належності до громадянства України позивач не надав, підстав для задоволення позову ОСОБА_1 не має. Просить відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджено паспортом громадянина України для виїзду за кордон, ідентифікаційним кодом, копії яких наявні у матеріалах справи, проживав та працював на території України, трудовий стаж становить 33 років 10 місяців 14 днів, що підтверджується записами в трудовій книжці та визнається відповідачем.

Встановлено, що у 1997 року ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України.

ОСОБА_1 08.12.2017 року через свого представника по нотаріальній довіреності, звернувся до відповідача з особистою апостильованою заявою про призначення пенсії за віком, підпис позивача посвідчений нотаріально, а також з необхідним пакетом документів для такого призначення звернувся до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області із заявою щодо призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Рішенням відповідача за №4 від 13.01.2017р. йому відмовлено у призначенні (перерахунку) пенсії у зв'язку з тим, що пенсія виплачується лише громадянам України за наявності паспорта громадянина України, документа, який засвідчує фактичне проживання на території України або посвідки на постійне проживання, у якій громадянство зазначено «Україна», на підставі будь-яких інших документів призначити та виплачувати пенсію правових підстав не має.

Будь-яких інших підстав для відмови позивачу у призначені пенсії у рішенні не зазначено.

Вищевказану відмову відповідача суд вважає безпідставною, виходячи з наступного.

Стосовно громадян, які виїхали на постійне місце проживання за кордон визначено особливий порядок виплати пенсій, який викладено у статтях 49, 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року №25-рп/2009 положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 07 жовтня 2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера.

Відсутність законодавчо встановленого механізму поновлення виплати пенсії, припиненої у зв'язку з виїздом громадянина України на постійне місце проживання за кордон, не може бути підставою для позбавлення таких осіб права на соціальний захист, що встановлений статтею 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та ст. 46 цього Закону.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

З поданих позивачем письмових доказів вбачається, що саме 08.12.2016 року представник позивача звернувся до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області з відповідним пакетом документів для призначення йому пенсії за віком.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, у цій справі право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. Дійсно, заявник, який був економічно активним в Україні з 1956 до 1996 року, мав право на отримання пенсії після закінчення трудової діяльності та, як це передбачалося національним законодавством на час події, він знову отримував би свою пенсію після повернення в Україну. Тому ЄСПЛ доходить висновку, що заявник перебував у відносно схожій ситуації із пенсіонерами, які проживали в Україні, щодо самого права на отримання пенсії (пункт 51 цього рішення).

У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, слід враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й рішення у справі «Пічкур проти України», як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що позивач, хоч на даний час проживає постійно за кордоном, однак є громадянином України, а тому має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

До такого ж висновку дійшов Вищий адміністративний суд у рішенні К/800/14055/13 від 13 грудня 2016 року. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.05.2015р. (справа №21-168а15) та від 08.12.2015р. (справа №21-5440а15).

Згідно ч.5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналогічна норма закріплена і в п.4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005, відповідно до якої - не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Безпідставні є твердження відповідача стосовно того, що пенсія виплачується лише громадянам України за наявності паспорта громадянина України, який засвідчує фактичне проживання на території України або посвідки на постійне проживання, у якій громадянство зазначено «Україна», та що на підставі будь-яких інших документів призначити та виплачувати пенсію правових підстав немає. Такі твердження не ґрунтуються та суперечать приписами чинного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що позивач, хоч на даний час проживає постійно за кордоном, однак є громадянином України, а тому має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Судом встановлено, що позивачем дотримано визначений законодавством порядок звернення за призначенням пенсії. Відповідно до ч.1 ст. 44 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. П.1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005р., також встановлює, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Матеріалами справи підтверджується, що трудовий стаж позивача становить 33 років 10 місяців 14 днів, що підтверджується записами в трудовій книжці та визнається відповідачем. Останній запис в трудовій книзі ОСОБА_1 зроблений 30.06.1997 року про те, що він звільнений з Ізмаїльського підприємстві Електричних мереж. На консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль поставлений 11.08.2004р.

Відповідно до п.16 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №794 від 04.06.1998р. - всі ці дані доступні відповідачу та він має до них безпосередній доступ.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Частиною 1 ст. 71 КАС України визначено, обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частинні визнання протиправним рішення Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області №4 від 13.01.2017р. про відмову у призначенні йому пенсії за віком та зобов'язання Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду Одеської області призначити, нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з 08.12.2016 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо здійснення запитів відповідно записам трудової книжки для отримання довідок по заробітній платі, що враховується для обчислення пенсії, довідок про реорганізацію (перейменування) підприємств, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні цих вимог, оскільки це є безпосереднім повноваженням відповідача у разі необхідності здійснювати перевірку необхідної інформації шляхом відповідних запитів. Докази необхідності здійснення таких запитів та не вчинення цього відповідачем не надано. Доказів порушення відповідачем прав позивача шляхом не вчинення зазначених дій суду не надано.

Також, позовні вимоги щодо зазначення конкретних складових пенсії та надбавок теж не підлягають задоволенню з огляду на відсутність підстав вважати, що вони не будуть враховані відповідачем та відсутні з боку відповідача порушення прав позивача в цій частині.

Керуючись 9-11, 69 -71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області про визнання протиправним , рішення та зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області №4 від 13.01.2017р. про відмову у призначенні йому пенсії за віком.

Зобов'язати Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду Одеської області призначити, нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з 08.12.2016 року згідно поданої заяви від 08.12.2016 року у розмірі, передбаченому законодавством України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: А.С.Адамов