Справа № 815/228/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/228/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Федусика А.Г.

за участю секретаря : Богданової С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроперспектива ЮМТ" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

В січня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Агроперспектива ЮМТ" (далі - позивач, ТОВ "Агроперспектива ЮМТ") звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом в якому просить суд

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 01.12.2016 № 100270001/2016/000577/2, від 01.12.2016 № 100270001/2016/000578/2, від 06.12.2016 № 100270001/2016/000583/2, від 07.12.2016 № 100270001/2016/000584/2, від 09.12.2016 № 100270001/2016/000586/2, від 09.12.2016 № 100270001/2016/000587/2, від 15.12.2016 № 100270001/2016/000592/2, від 16.12.2016 № 100270001/2016/000593/2, від 18.12.2016 № 100270001/2016/000594/2, від 19.12.2016 № 100270001/2016/000595/2, від 19.12.2016 № 100270001/2016/000596/2, від 20.12.2016 № 100270001/2016/000597/2, від 22.12.2016 № 100270001/2016/000598/1, від 22.12.2016 № 100270001/2016/000599/2, від 23.12.2016 № 100270001/2016/000603/2, від 23.12.2016 № 100270001/2016/000602/2, від 23.12.2016 № 100270001/2016/000604/2, від 23.12.2016 № 100270001/2016/000605/2, від 26.12.2016 № 100270001/2016/000607/2, від 27.12.2016 № 100270001/2016/000608/2, від 28.12.2016 № 100270001/2016/000610/2, від 28.12.2016 № 100270001/2016/000612/1, від 28.12.2016 № 100270001/2016/000611/2, від 28.12.2016 № 100270001/2016/000613/1, від 29.12.2016 № 100270001/2016/000615/1, від 29.12.2016 № 100270001/2016/000614/2, від 29.12.2016 № 100270001/2016/000616/2, від 11.01.2017 № 100270001/2017/000017/2, від 02.02.2017 № 100270001/2017/000054/1, від 02.02.2017 № 100270001/2017/000058/1 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.12.2016 № 100270001/2016/00800, від 01.12.2016 № 100270001/2016/00801, від 06.12.2016 № 100270001/2016/00808, від 07.12.2016 № 100270001/2016/00813, від 09.12.2016 № 100270001/2016/00818, від 09.12.2016 № 100270001/2016/00819, від 15.12.2016 № 100270001/2016/00824, від 16.12.2016 № 100270001/2016/00826, від 18.12.2016 № 100270001/2016/00827, від 19.12.2016 № 100270001/2016/00828, від 19.12.2016 № 100270001/2016/00829, від 20.12.2016 № 100270001/2016/00830, від 22.12.2016 № 100270001/2016/00832, від 22.12.2016 № 100270001/2016/00833, від 23.12.2016 № 100270001/2016/00837, від 23.12.2016 № 100270001/2016/00836, від 23.12.2016 № 100270001/2016/00838, від 23.12.2016 № 100270001/2016/00839, від 26.12.2016 № 100270001/2016/00841, від 27.12.2016 № 100270001/2016/00844, від 28.12.2016 № 100270001/2016/00846, від 28.12.2016 № 100270001/2016/00847, від 28.12.2016 № 100270001/2016/00848, від 28.12.2016 № 100270001/2016/00849, від 29.12.2016 № 100270001/2016/00850, від 29.12.2016 № 100270001/2016/00860, від 29.12.2016 № 100270001/2016/00852, від 11.01.2017 № 100270001/2017/00020, від 02.02.2017 № 100270001/2017/00066, від 02.02.2017 № 100270001/2016/00067,-

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні товарів, що ввозились на територію України позивач самостійно визначив їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту), при цьому до декларації митної вартості були додані документи, що підтверджують зазначену митну вартість, кількісні та якісні показники товару, що ввозився. Натомість митним органом орган доходів і зборів не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.. Зважаючи на недотримання митним органом вимог чинного законодавства, позивач звернувся за судовим захистом.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 03 березня 2017 прийнято постанову про задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом було порушено послідовність застосування методів визначення митної вартості, оскільки надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною договору.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Київська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те що митницею у ході здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару виявлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких здійснено розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, зокрема документи, що містять відомості про вартість страхування та прайс лист. Також митний орган посилається на те, що у контрактах, яки подавалися до митного оформлення зазначено, що може бути здійснена як попередня оплата за товар згідно з інвойсом так і можлива відстрочка платежу, проте в інвойсах взагалі не обумовлені терміни відстрочки платежу.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Агроперспектива ЮМТ" з метою митного оформлення товарів "взуття…, устілки…, сумки…" (далі - товари) подало до Київської міської митниці ДФС електронні митні декларації від 01.12.2016 № 100270001/2016/604912, від 01.12.2016 № 100270001/2016/604914, від 06.12.2016 № 100270001/2016/605365, від 07.12.2016 № 100270001/2016/605493, від 09.12.2016 № 100270001/2016/605680, від 09.12.2016 № 100270001/2016/605687, від 15.12.2016 № 100270001/2016/606379, від 16.12.2016 № 100270001/2016/606456, від 18.12.2016 № 100270001/2016/606516, від 19.12.2016 № 100270001/2016/606663, від 19.12.2016 № 100270001/2016/606628, від 20.12.2016 № 100270001/2016/606769, від 21.12.2016 № 100270001/2016/606980, від 22.12.2016 № 100270001/2016/607180, від 23.12.2016 № 100270001/2016/607265, від 23.12.2016 № 100270001/2016/607251, від 23.12.2016 № 100270001/2016/607276, від 23.12.2016 № 100270001/2016/607283, від 26.12.2016 № 100270001/2016/607563, від 27.12.2016 № 100270001/2016/607676, від 28.12.2016 № 100270001/2016/607799, від 28.12.2016 № 100270001/2016/607822, від 28.12.2016 № 100270001/2016/607816, від 28.12.2016 № 100270001/2016/607838, від 29.12.2016 № 100270001/2016/607904, від 29.12.2016 № 100270001/2016/607896, від 29.12.2016 № 100270001/2016/607892, від 11.01.2017 № 100270001/2017/079294, від 02.02.2017 № 100270001/2017/081092, від 02.02.2017 № 100270001/2017/081088.

Під час декларування товарів за вказаними електронними митними деклараціями ТОВ "Агроперспектива ЮМТ" обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема, зовнішньоекономічні договори купівлі-продажу та додатки до них, рахунки-фактури (інвойси), пакувальні листи, прайс-листи виробника товару, коносаменти, міжнародні автомобільні накладні (CMR), акти фізичного огляду товарів, копії митних декларацій країни відправлення та інші документи, зазначені в графі 44 митних декларацій.

Однак митницею за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийняті рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Так, митницею були прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів від 01.12.2016 № 100270001/2016/000577/2, від 01.12.2016 № 100270001/2016/000578/2, від 06.12.2016 № 100270001/2016/000583/2, від 07.12.2016 № 100270001/2016/000584/2, від 09.12.2016 № 100270001/2016/000586/2, від 09.12.2016 № 100270001/2016/000587/2, від 15.12.2016 № 100270001/2016/000592/2, від 16.12.2016 № 100270001/2016/000593/2, від 18.12.2016 № 100270001/2016/000594/2, від 19.12.2016 № 100270001/2016/000595/2, від 19.12.2016 № 100270001/2016/000596/2, від 20.12.2016 № 100270001/2016/000597/2, від 22.12.2016 № 100270001/2016/000598/1, від 22.12.2016 № 100270001/2016/000599/2, від 23.12.2016 № 100270001/2016/000603/2, від 23.12.2016 № 100270001/2016/000602/2, від 23.12.2016 № 100270001/2016/000604/2, від 23.12.2016 № 100270001/2016/000605/2, від 26.12.2016 № 100270001/2016/000607/2, від 27.12.2016 № 100270001/2016/000608/2, від 28.12.2016 № 100270001/2016/000610/2, від 28.12.2016 № 100270001/2016/000612/1, від 28.12.2016 № 100270001/2016/000611/2, від 28.12.2016 № 100270001/2016/000613/1, від 29.12.2016 № 100270001/2016/000615/1, від 29.12.2016 № 100270001/2016/000614/2, від 29.12.2016 № 100270001/2016/000616/2, від 11.01.2017 № 100270001/2017/000017/2, від 02.02.2017 № 100270001/2017/000054/1, від 02.02.2017 № 100270001/2017/000058/1 та відмовлено у прийнятті вказаних митних декларацій шляхом оформлення Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - Картки відмови) від 01.12.2016 № 100270001/2016/00800, від 01.12.2016 № 100270001/2016/00801, від 06.12.2016 № 100270001/2016/00808, від 07.12.2016 № 100270001/2016/00813, від 09.12.2016 № 100270001/2016/00818, від 09.12.2016 № 100270001/2016/00819, від 15.12.2016 № 100270001/2016/00824, від 16.12.2016 № 100270001/2016/00826, від 18.12.2016 № 100270001/2016/00827, від 19.12.2016 № 100270001/2016/00828, від 19.12.2016 № 100270001/2016/00829, від 20.12.2016 № 100270001/2016/00830, від 22.12.2016 № 100270001/2016/00832, від 22.12.2016 № 100270001/2016/00833, від 23.12.2016 № 100270001/2016/00837, від 23.12.2016 № 100270001/2016/00836, від 23.12.2016 № 100270001/2016/00838, від 23.12.2016 № 100270001/2016/00839, від 26.12.2016 № 100270001/2016/00841, від 27.12.2016 № 100270001/2016/00844, від 28.12.2016 № 100270001/2016/00846, від 28.12.2016 № 100270001/2016/00847, від 28.12.2016 № 100270001/2016/00848, від 28.12.2016 № 100270001/2016/00849, від 29.12.2016 № 100270001/2016/00850, від 29.12.2016 № 100270001/2016/00860, від 29.12.2016 № 100270001/2016/00852, від 11.01.2017 № 100270001/2017/00020, від 02.02.2017 № 100270001/2017/00066, від 02.02.2017 № 100270001/2016/00067.

З урахуванням положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України товари було випущені у вільний обіг за митними деклараціями від 01.12.2016 № 100270001/2016/604938, від 01.12.2016 № 100270001/2016/604940, від 06.12.2016 № 100270001/2016/605429, від 07.12.2016 № 100270001/2016/605515, від 09.12.2016 № 100270001/2016/605724, від 09.12.2016 № 100270001/2016/605728, від 15.12.2016 № 100270001/2016/606399, від 17.12.2016 № 100270001/2016/606485, від 18.12.2016 № 100270001/2016/606523, від 19.12.2016 № 100270001/2016/606720, від 19.12.2016 № 100270001/2016/606719, від 20.12.2016 № 100270001/2016/606856, від 22.12.2016 № 100270001/2016/607192, від 22.12.2016 № 100270001/2016/607193, від 23.12.2016 № 100270001/2016/607300, від 23.12.2016 № 100270001/2016/607295, від 23.12.2016 № 100270001/2016/607305, від 23.12.2016 № 100270001/2016/607306, від 27.12.2016 № 100270001/2016/607596, від 27.12.2016 № 100270001/2016/607714, від 28.12.2016 № 100270001/2016/607825, від 28.12.2016 № 100270001/2016/607846, від 28.12.2016 № 100270001/2016/607843, від 28.12.2016 № 100270001/2016/607850, від 29.12.2016 № 100270001/2016/607923, від 29.12.2016 № 100270001/2016/607926, від 29.12.2016 № 100270001/2016/607925, від 12.01.2017 № 100270001/2017/079337, від 02.02.2017 № 100270001/2017/081153, від 02.02.2017 № 100270001/2016/081158 зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансових гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України у загальному розмірі 12106031,31 грн. (у т.ч. з ввізного мита - 3810934,07 грн., з ПДВ - 8295097,24 грн.).

Не погоджуючись із означеними рішеннями митного органу про коригування митної вартості товару, ТОВ "Агроперспектива ЮМТ" оскаржило їх в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті Кодексу передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.5 ст.54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З наведеного слідує, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні, у тому числі такими умовами є наявність розбіжностей у поданих декларантом документах та наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів при неподанні декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. При цьому, сумніви в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України можуть виникнути у митного органу, як у зв'язку із аналізом наданих декларантом документів, так і на підставі даних ЄАІС ДФС.

У спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів органом доходів і зборів зазначено про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та вказані розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та її коригування, які є аналогічними за своїм змістом та полягають у наступному:

- прайс-лист на умовах поставки CIF Одеса (Чорноморськ) вказує на суб'єктивну спрямованість даної пропозиції та суперечить самій суті прайс-листа, як такого;

- відповідно до положень контракту оплата здійснюється або попереднім платежем або після оплата, проте строки після оплати не обумовлені ні у контракті, ні у інвойсі;

- в деяких випадках в поданих декларантом страхових документах відсутні дані про номери інвойсу за якими здійснювалось митне оформлення вантажу, хоча така графа у страховому полісі передбачена;

- до деяких декларацій декларантом не подані страхові документи, хоча умови поставки CIF трактуються як вартість, страхування та фрахт оплачений до порту призначення.

Висновки органу доходів і зборів стосовно того, що зазначення у прайс-листі умов поставки СІF вказує на суб'єктивну спрямованість даної пропозиції та суперечить самій суті прайс-листа, як такого, є безпідставними, оскільки на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа.

Крім того, враховуючи, що умова поставки CIF покладає на продавця обов'язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та витрати по страхуванню, які продавець включає в ціну товару, то цілком логічно, що продавець виставляє прайс-лист із зазначенням умови поставки CIF напевно прораховуючи ціну товару з урахуванням витрат, зокрема, на доставку товару з Китаю до конкретного порту призначення України, яка може відрізнятися, наприклад, від витрат на доставку з Китаю до іншого місця призначення товару в більший чи менший бік.

Стосовно не обумовлення термінів відстрочки платежу апеляційний суд звертає увагу, що зазначене не є ціноутворюючим фактором, відсутність цієї інформації не може свідчити про заниження митної вартості товару. До того ж інвойс є розрахунково-платіжним документом, в якому виставляються суми до сплати покупцю, та в наданих до митного оформлення інвойсах міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Аналогічно не зазначення в деяких страхових документах даних про інвойс чи контракт відповідно до яких відбувалась поставка не є ціноутворюючим фактором та не впливає саме на числове значення складових митної вартості товарів. Декларантом подано до органу доходів і зборів всі необхідні документи, які у своїй сукупності давали змогу митниці визначити митну вартість товару за ціною договору.

Також, страхування товарів здійснювалось контрагентом, а позивач є самостійним суб'єктом господарювання та не може нести юридичної відповідальності за повноту відомостей, які наведені у страхових документах. Крім того відомості, що містяться у страхових полісах, дозволяють ідентифікувати експортну операцію з конкретною поставкою товару, отже відсутність в них даних про інвойс не є підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо випадків неподання декларантом страхових документів, хоча відповідно до умов поставки СІF на продавця покладається обов'язок щодо страхування вантажу, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати це означає, що продавець сплачує всі витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, ризик втрати чи пошкодження товару, як і будь-які додаткові витрати переходять від продавця до покупця після відвантаження товару.

У зв'язку із цим при здійснені позивачем розрахунку митної вартості витрати на транспортування, страхові витрати не повинні враховуватись до митної вартості, оскільки такі витрати за умовами контракту враховані у вартості товару, що відповідає приписам статті 53 МК України.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що транспортні витрати, якщо вони за умовами поставки включені у вартість товару, не є складовою митної вартості при визначенні її за основним методом, апеляційний суд зазначає, що наявність розбіжностей у зазначенні умов, на яких здійснювалась поставка, не є підставою для витребування додаткових документів на підтвердження митної вартості.

Крім того, органом доходів і зборів у рішенні про коригування митної вартості товарів від 01.12.2016 № 100270001/2016/000577/2 зазначено ще одну розбіжність: у поданому до митного оформлення страховому полісі та у митній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару за МД.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вартість товару у цих документах не може співпадати, оскільки страховий поліс має покривати вартість вантажу плюс відсоток від очікуваного прибутку страхової компанії (як правило, становить 10%-20%, в нашому випадку - 10%), отже вартість у страховому документі відрізняється від вартості товару за експортною декларацією. Вартість товару у декларації країни відправлення та митній декларації імпорту відрізняється, оскільки товар експортував відправник, який не є контрактотримачем, а контрактотримач в свою чергу виставив покупцю рахунок-фактуру (інвойс) з урахуванням очікуваної власної прибутковості, та митне оформлення товару за імпортною МД відбувалось за ціною договору згідно виставлених продавцем рахунків.

Також у спірних рішеннях про коригування митної вартості митницею зазначено, що в порядку здійснення митного контролю на підставі та відповідно до п. 5 ст. 54, п. 1, 4 ст.337, ст.320 Митного кодексу України встановлено невідповідність заявленої митної вартості товару та вартості операцій з товарами з подібними характеристиками.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Та обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Згідно з положеннями статті 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Також, як правильно зазначено судом першої інстанції, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Отже, митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Враховуючи те, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а митним органом не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару, суд дійшов правомірного висновку про безпідставну відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митним органом митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення такої вартості.

Аналізуючи подані до митного оформлення документи, Одеський окружний адміністративний суд дійшов вірного висновку, що вказані документи є належними, не містять розбіжностей та підтверджують числові значення митної вартості, а тому позовні вимоги ТОВ "Агроперспектива ЮМТ" про визнання протиправними та скасувати означених рішень Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.94 КАС України та відстрочена апелянту, згідно з ст.88 КАС України, сплата судового збору до ухвалення судового рішення у справі за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи часткову сплату судового збору відповідно до платіжного доручення №342 від 19.04.2017 року (1600 грн.), стягненню підлягає судовий збір у розмірі 104000 грн.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроперспектива ЮМТ" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - без змін.

Стягнути з Київської митниці ДФС () на користь Державної судової адміністрації України на рахунок №:0001, отримувач коштів: ГУК у м.Київ/22030106, , банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, , судовий збір в розмірі 104000 (сто чотири тисячі) грн.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.Г. Федусик