Справа № 821/304/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/304/17
09 год. 03 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

зу участю:

представника позивача Гончаренка А.Ю.,

представника відповідача Чорного А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення грошового забезпечення,

встановив:

ОСОБА_3 (позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом про стягнення з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області грошового забезпечення за період з 16.09.16 по 08.02.17 в сумі 12115 грн. 06 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015 № 428 о/с ОСОБА_3 було звільнено з посади інспектора штабу Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів). Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 по справі № 821/3865/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016, наказ УМВС від 06.11.2015 № 428 о/с про звільнення був скасований та поновлено ОСОБА_3 на службі в міліції. Наказом УМВС від 15.09.2016 № 23 о/с рішення суду було виконано та поновлено ОСОБА_3 на службі в міліції. Наказом УМВС України в Херсонській області від 08.02.2017 № 3 о/с ОСОБА_3 було знову звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів). Після поновлення 15.09.2016 і до дня звільнення 08.02.2017 грошове забезпечення позивачу не нараховувалось і не виплачувалось. Відповідно до довідки УМВС від 25.05.2016 № 396, середньоденний заробіток позивача на день звільнення 06.11.2015 складав 102,67 грн., тому за 118 днів (з 16.09.2016 по 08.02.2017) загальна сума грошового забезпечення, яке підлягає стягненню, становить в розмірі 12115,06 грн.

Представник позивача прибув в судове засідання, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити.

Управління МВС України в Херсонській області (відповідач) проти позову заперечує, вважає, що позивачем обрано спосіб захисту порушених прав, який не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у переліку до якого, серед іншого, значиться Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області. 10.11.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців були внесені відомості про перебування УМВС України в Херсонській області в стані припинення та встановлені строки для заявлення кредиторами своїх вимог до 20.01.2016. Пунктом 3 статті 60 Господарського кодексу України встановлено, що ліквідаційна комісія, яка проводить ліквідацію вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлений цим Кодексом чи спеціальним законом строки. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Згідно з п. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області, складений проміжний ліквідаційний баланс, станом на 01.04.2016 в якому значиться кредиторська заборгованість. У квітні 2017 ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області подано баланс станом на 01.04.2017, з якого вбачається про відсутність зобов'язань перед кредиторами. Тому відповідач вважає, що ОСОБА_3 повинна звернутись саме до ліквідаційної комісії УМВС з кредиторськими вимогами, а у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Також відповідач зазначає, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України №499 від 31.12.2007 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція №499), підставою для виплати грошового забезпечення є призначення такої особи на штатну посаду в структурі МВС України та/або його територіальних підрозділах, а також наявність наказу начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду зі встановленням конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо. Наказом УМВС України в Херсонській області № 23 о/с від 15.09.16 ОСОБА_3 було поновлено на посаді інспектора штабу, але не встановлено розмір окладу, надбавок, доплат за вислугу років, тому що посада, на якій працювала ОСОБА_3, була скорочена. Відповідач не має асигнувань, затверджених кошторисом доходів та видатків, на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Також відповідач зазначає, що позивачем завищено розмір стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому що відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється КМУ. Таким нормативно-правовим актом є постанова Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року N 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати". Даною постановою визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Зазначеним пунктом встановлено, що в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Станом на 06.11.2015 посадовий оклад ОСОБА_3 становив 600 грн.

Представник відповідача в судове засідання прибув, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015 № 428 о/с ОСОБА_3 було звільнено з посади інспектора штабу Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 по справі № 821/3865/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016, наказ УМВС від 06.11.2015 № 428 о/с про звільнення було скасовано та поновлено на службі в міліції.

Наказом УМВС від 15.09.2016 № 23 о/с рішення суду було виконано та поновлено ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015.

Наказом УМВС України в Херсонській області від 08.02.2017 № 3 о/с ОСОБА_3 було знову звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

Після поновлення 15.09.2016 і до дня звільнення 08.02.2017 грошове забезпечення позивачу не нараховувалось і не виплачувалось.

Заява ОСОБА_3 щодо невиплати грошового забезпечення після поновлення на посаді розглянута відповідачем, листом від 10.02.17 дана відповідь про те, що при поновленні ОСОБА_3 на посаді інспектора штабу не встановлено конкретний розмір окладу, надбавок, доплат за вислугу років, тому що посада, на якій працювала ОСОБА_3, була скорочена, відповідач не має асигнувань, затверджених кошторисом доходів та видатків, на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Позивач вважає такі дії неправомірними, тому звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути грошове забезпечення за період з 16.09.16 по 08.02.17 в сумі 12115 грн. 06 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку".

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Оскільки ОСОБА_3 була звільнена 06.11.15 незаконно, відповідач був зобов'язаний поновити позивача на попередній посаді, з якої вона була звільнена, тобто видати наказ про допуск до роботи і фактично допустити до роботи працівника. Якщо б відповідач несвоєчасно поновив позивача на роботі, він був би змушений виплатити середній заробіток за весь час затримки. Затримка роботодавцем виконання судового рішення про поновлення на роботі прирівнюється до вимушеного прогулу працівника, тому в такому випадку роботодавець буде зобов'язаний виплатити середній заробіток за весь час затримки (ст. 236 КЗПП). У випадку невиконання судового рішення про поновлення на роботі працівника роботодавцю також загрожує штраф, який накладається державною виконавчою службою відповідно до Закону «Про виконавче провадження», та/або кримінальна відповідальність за ст. 382 Кримінального кодексу.

Відповідач стверджує про поновлення ОСОБА_3 на посаді, з якої її було звільнено, тому він був зобов'язаний був встановити ОСОБА_3 конкретний розмір окладу, надбавки, доплати.

Право громадян на заробітну плату захищене законом. Закріплюючи право кожного на винагороду за працю, держава забороняє будь-яку дискримінацію в оплаті праці. Роботодавець не повинен встановлювати оплату праці, яка погіршує стан працівника в порівнянні з попереднім розміром грошового забезпечення, тим паче в сфері державного регулювання оплати праці. Якщо після виконання роботодавцем рішення про поновлення працівника на роботі (тобто після видання відповідного наказу) працівник фактично не приступив до роботи з вини роботодавця (наприклад, роботодавець не забезпечив робочим місцем, не створив належних умов праці тощо), працівник має право вимагати виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня, коли він фактично приступить до роботи. Таку вимогу роботодавець може виконати добровільно, протабелювавши працівника як такого, що приступив до роботи, або видавши відповідний наказ про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у якому має зазначити причини, через які поновлений працівник не міг фактично приступити до роботи, тривалість вимушеного прогулу та розмір належної йому виплати.

Відповідач не заперечує тієї обставини, що за період з 16.09.2016 по 08.02.2017 ОСОБА_3 не виплачувалось грошове забезпечення не з вини позивача.

Причини, з яких не виплачувалось грошове забезпечення суд вважає необґрунтованими, оскільки при відсутності бюджетних асигнувань та кошторису в УМВС, відповідач мав можливість вжити заходи щодо прийняття (переведення) ОСОБА_3 до Національної поліції.

Оскільки УМВС в Херсонській області ще не ліквідовано, не виключено з ЄДР, тому є належним відповідачем у справі. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених прав, а також що позивач має звертатись не до суду, а до ліквідаційної комісії. Чинне законодавство не наділяє ліквідаційну комісію статусом юридичної особи, тобто оскаржити рішення, дії та бездіяльність ліквідкомісії не представляється можливим.

Також суд вважає неправильними посилання відповідача на те, що при визначенні грошового забезпечення слід керуватись Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердж. наказом Міністерства внутрішніх справ України №499 від 31.12.2007, тому що дана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 жовтня 2016 року N 1131.

Слід наголосити, що згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Даною постановою визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. ОСОБА_3 була звільнена 06.11.15, тому суд приймає до уваги довідку УМВС № 396 від 25.05.16 про розмір грошового забезпечення позивача за вересень, жовтень 2015 року. Відповідно до довідки, середньоденний заробіток позивача на день звільнення 06.11.2015 складав 102,67 грн. Грошове забезпечення не виплачено за 118 календарних днів (з 16.09.2016 по 08.02.2017), загальна сума невиплаченого грошового забезпечення становить 12115 грн. 06 коп. та підлягає примусовому стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за період з 16.09.2016р. по 08.02.2017р. в розмірі 12115,06 грн. (дванадцять тисяч сто п'ятнадцять гривень шість копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 травня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 12.3