Справа № 810/127/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року № 810/127/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вес Транс" про стягнення податкового боргу,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області (далі також позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вес Транс" (далі також відповідач або ТОВ " Вес Транс"), з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог, про стягнення податкового боргу перед бюджетом в сумі 72926,81 грн. (а.с.105-106).

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача обліковується податковий борг з податку на прибуток підприємства та з податку на додану вартість, який утворився як у звязку з несплатою самостійно визначених податкових зобовязань, так і узгоджених податкових зобовязань, визначених контролюючим органом та пені, нарахованої у звязку з простроченням сплати узгоджених грошових зобовязань.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган зазначає, що податковий борг відповідача у розмірі 72926,81 грн. у добровільному порядку не було сплачено, у звязку з чим просить стягнути вказаний податковий борг у примусовому порядку.

Відповідач правом на подання письмових заперечень проти адміністративного позову не скористався.

У судове засідання, призначене на 11.04.2017, зявився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 11.04.2017, не зявився. Разом з цим, матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи за наявними у справі матеріалами та без участі представника позивача.

У судовому засіданні 11.04.2017 представником відповідача надано письмове клопотання, згідно якого відповідач зазначив, що заборгованість на загальну суму 72926,81 грн. визнає у повному обсязі. Крім цього, зі змісту зазначеного клопотання вбачається, що відповідач просить суд не застосовувати до ТОВ "Вес Транс" будь-які юридичні, матеріальні й інші санкції та надати можливість надалі працювати.

Представник відповідача у судовому засіданні по справі 11.04.2017 подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Протокольною ухвалою суду від 11.04.2017 постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вес Транс" (ідентифікаційний код: 35784925, місцезнаходження: 09100, АДРЕСА_1) зареєстроване в якості юридичної особи Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області 23.04.2008, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №241787, довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АА №163486 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.5-8).

Відповідач взятий на облік в якості платника податків з 24.04.2008 за №98 у Білоцерківській ОДПІ, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 25.04.2008 №98 (а.с.5 зворотній бік).

Також, ТОВ "Вес Транс" зареєстроване платником податку на додану вартість 05.11.2008, що підтверджується корінцем Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість серії НБ №114267 (а.с.5 зворотній бік).

Крім цього, на день розгляду справи судом ТОВ "Вес Транс" перебуває на обліку у Білоцерківській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що підтверджується довідкою позивача від 07.04.2017 №3261/10/25-0 (а.с.108).

З матеріалів адміністративного позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що податковий борг відповідача, який є предметом стягнення у даній адміністративній справі, виник у звязку з несплатою самостійно визначених податкових зобовязань на підставі податкових декларацій (з податку на прибуток підприємства та з податку на додану вартість), узгоджених податкових зобовязань, визначених контролюючим органом на підставі податкового повідомлення-рішення та пені, нарахованої у звязку з простроченням сплати узгоджених грошових зобовязань з податку на додану вартість.

З приводу податкового боргу з податку на додану вартість, який утворився як у звязку з несплатою самостійно визначених грошових зобовязань, так і узгоджених податкових зобовязань, визначених контролюючим органом, суд зазначає наступне.

ТОВ "Вес Транс" засобами телекомунікаційного звязку до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області подані наступні податкові декларації з податку на додану вартість:

- за листопад 2015 року № від 21.12.2015, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 3403,00 грн. (а.с.17);

- за грудень 2015 року № від 12.01.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2812,00 грн. (а.с.18);

- за січень 2016 року № від 22.02.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 3417,00 грн. (а.с.19);

- за лютий 2016 року № від 21.03.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 3279,00 грн. (а.с.20);

- за березень 2016 року № від 20.04.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 5594,00 грн. (а.с.21);

- за квітень 2016 року № від 20.05.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2980,00 грн. (а.с.22);

- за травень 2016 року № від 13.06.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 4734,00 грн. (а.с.23);

- за червень 2016 року № від 20.07.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 4779,00 грн. (а.с.24);

- за липень 2016 року № від 19.08.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2578,00 грн. (а.с.25);

- за серпень 2016 року № від 20.09.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 4805,00 грн. (а.с.26);

- за вересень 2016 року № від 20.10.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 4453,00 грн. (а.с.27).

Тобто, загальна сума самостійно визначеного ТОВ "Вес Транс" грошового зобовязання з податку на додану вартість за період з листопада 2015 року по вересень 2016 року складає 42834,00 грн.

Разом з цим, відповідно до витягу із зворотного боку інтегрованої картки платника податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) ТОВ "Вес Транс" було частково погашено зобовязання у загальному розмірі 8050,62 грн., у зв'язку з чим самостійно визначене податкове зобовязання з податку на додану вартість складає 34 783,38 грн. (а.с.37-43, 57-61, 113-126).

Крім цього, згідно з актом про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, з податку на додану вартість ТОВ "Вес Транс" за жовтень 2015 року від 21.12.2015 №374/10-02-15-01/35784925 Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області встановлено, що відповідачем порушено вимоги п. 201.10 ст. 201 ПК України у частині порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму ПДВ 3144,44 грн. (а.с.29-30).

На підставі зазначеного акта перевірки Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2015, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 421,96 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 421,96 грн. (а.с.28).

Вказане податкове повідомлення-рішення було вручено уповноваженій особі відповідача 30.12.2015, а саме керівнику ОСОБА_1, що підтверджується корінцем податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 29.12.2015 (а.с.28).

Враховуючи отримання відповідачем вищезазначеного податкового повідомлення-рішення та самостійне визначення у податкових декларація сум податку до сплати, грошові зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 35205,34 грн. вважаються узгодженими.

З приводу податкового боргу з податку на прибуток підприємства, який утворився у звязку з несплатою самостійно визначених грошових зобовязань, суд зазначає наступне.

ТОВ "Вес Транс" засобами телекомунікаційного звязку до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області подані наступні звітні податкові декларації з податку на прибуток підприємства:

- за 2013 рік № від 03.03.2014, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку прибуток у розмірі 9038,00 грн. (а.с.31-32);

- за 2014 рік № від 26.02.2015, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку прибуток у розмірі 10001,00 грн. (а.с.33);

- за 2015 рік № від 25.02.2016, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку прибуток у розмірі 9460,00 грн. (а.с.34).

Разом з цим, відповідно до витягу із зворотного боку інтегрованої картки платника податку на прибуток приватних підприємств ТОВ "Вес Транс" було частково погашено зобовязання за рахунок переплати у розмірі 507,00 грн., у зв'язку з чим податкове зобовязання з податку на прибуток підприємства складає 27 992,00 грн. (а.с.36).

Враховуючи самостійне визначення у податкових деклараціях суми податку до сплати, грошові зобовязання з податку на прибуток підприємства у загальному розмірі 27 992,00 грн. вважаються узгодженими.

Таким чином, загальна сума податкового боргу ТОВ "Вес Транс" з податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 63 197,34 грн. (35205,34 грн. + 27992,00 грн. = 63197,34 грн.).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) (у редакції, чинній на момент виникнення податкового боргу у відповідача) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податок на прибуток підприємства та правова регламентація останнього встановлюються Розділом ІІІ ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення податкового боргу із вказаного платежу).

Відповідно до пп. 133.1.1. п. 133.1 ст. 133 ПК України платниками податку з числа резидентів є, зокрема, суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Згідно з ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Крім цього, відповідно до пункту 137.4 статті 137 ПК України датою отримання доходів, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, є звітний період, у якому такі доходи визнаються згідно з цією статтею, незалежно від фактичного надходження коштів (метод нарахувань), визначений з урахуванням норм цього пункту та статті 159 цього Кодексу.

Податковою базою для цілей цього розділу визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу (ст. 149 ПК України).

Пунктом 152.1. статті 152 ПК України встановлено, що податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу. Податок, отриманий від діяльності, яка підлягає патентуванню відповідно до розділу XII цього Кодексу, підлягає сплаті до бюджету в сумі, яка визначена відповідно до цього розділу, і зменшена на вартість придбаних торгових патентів на право провадження такого виду діяльності.

Відповідно до пункту 152.9. статті 152 ПК України для цілей цього розділу використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал або календарний рік для платників податків, визначених у пункті 57.1 статті 57 цього Кодексу.

Звітний податковий період починається з першого календарного дня податкового періоду і закінчується останнім календарним днем податкового періоду, крім випадків, передбачених цією статтею (пп. 152.9.1. п. 152.9. ст. 152 ПК України).

У свою чергу згідно пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема:

календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Суд зазначає, що грошові зобовязання з податку на прибуток підприємства, самостійно визначені відповідачем відповідно до декларацій з податку на прибуток підприємства за 2013, 2014, 2015 роки, з урахуванням суми часткового погашення зазначеного податку за рахунок переплати, у загальному розмірі 27992,00 грн. ТОВ "Вес Транс" не були сплачені.

Податок на додану вартість та правова регламентація останнього встановлюються Розділом V ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення податкового боргу із вказаного платежу).

Відповідно до п. 1) п. 180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 202.1 ст. 202 ПК України передбачено, що звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Відповідно до п. 203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 ПК України встановлено, що кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 49 ПК України визначені умови подання податкової декларації до податкового органу.

Відтак п. 49.2 ст. 49 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Статтею 57 ПК України визначені строки сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 57.1 зазначеної статті передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що грошове зобовязання з податку на додану вартість, самостійно визначене відповідачем відповідно до декларацій з податку на додану вартість за період з листопада 2015 року по вересень 2016 року з урахуванням часткового погашення боргу, у загальному розмірі 34783,38 грн. не було сплачене.

Крім цього, відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України (у редакції чинній на момент прийняття податкового повідомлення рішення) платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з абз.11 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

У відповідності до пункту 1201.1 статті 1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушено терміни реєстрації податкових накладних в ЄРПН з податку на додану вартість на загальну суму 3144,44 грн., у звязку з чим податковим повідомленням-рішенням № від 29.12.2015 відповідача зобовязано сплатити штраф у розмірі 421,96 грн.

Суд зазначає, що відповідач не скористався правом на оскарження рішення контролюючого органу в адміністративному чи судовому порядку, а тому грошове зобовязання, визначене на підставі податкового повідомлення-рішення рішення № від 29.12.2015 є узгодженим і відповідач зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Щодо пені, нарахованої у звязку з простроченням сплати узгоджених грошових зобовязань з єдиного податку, суд зазначає таке.

Положеннями підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 ПК України (у редакції чинній на момент нарахування пені за прострочення погашення податкового зобовязання) передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом; (абзац 2 підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 ПК України).

Згідно з пунктом 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Як вбачається із інтегрованої картки платника ТОВ „Вес Транс з податку на додану вартість за 2016 рік, відповідачеві за період прострочення погашення заборгованості з ПДВ з 03.03.2015 по 24.11.2016 на суму податкового боргу було проведене нарахування пені у наступних розмірах:

- 05.01.2016 в сумі 44,55 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 19.02.2015;

- 08.01.2016 в сумі 11,90 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного податковим повідомленням - рішенням (форма 'Р') № вiд 29.12.2015;

- 19.01.2016 в сумі 116,43 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 19.02.2015;

- 20.01.2016 в сумі 63,43 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 19.02.2015;

- 20.01.2016 в сумі 211,91 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.03.2015;

- 26.01.2016 в сумі 237,45 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.03.2015;

- 28.01.2016 в сумі 149,39 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.03.2015;

- 01.02.2016 в сумі 0,61 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.03.2015;

- 01.02.2016 в сумі 181,02 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.03.2015;

- 04.02.2016 в сумі 54,88 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.03.2015;

- 04.02.2016 в сумі 141,11 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.04.2015;

- 11.02.2016 в сумі 222,42 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.04.2015;

- 18.02.2016 в сумі 142,46 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.04.2015;

- 23.02.2016 в сумі 144,91 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.04.2015;

- 03.03.2016 в сумі 238,95 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.04.2015;

- 10.03.2016 в сумі 4,85 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.05.2015;

- 10.03.2016 в сумі 194,29 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.05.2015;

- 10.03.2016 в сумі 25,53 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.05.2015;

- 15.03.2016 в сумі 56,57 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.05.2015;

- 15.03.2016 в сумі 226,30 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.05.2015;

- 17.03.2016 в сумі 306,93 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.05.2015;

- 17.03.2016 в сумі 9,08 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 22.06.2015;

- 17.03.2016 в сумі 875,55 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 22.06.2015;

- 24.03.2016 в сумі 123,28 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.07.2015;

- 24.03.2016 в сумі 118,81 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 22.06.2015;

- 07.04.2016 в сумі 197,84 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.07.2015;

- 11.05.2016 в сумі 126,33 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.07.2015;

- 24.05.2016 в сумі 17,32 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.07.2015;

- 24.05.2016 в сумі 232,18 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.07.2015;

- 03.06.2016 в сумі 243,94 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.07.2015;

- 06.06.2016 в сумі 101,27 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацiєю з ПДВ № вiд 20.08.2015;

- 30.06.2016 в сумі 269,41 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2015;

- 01.07.2016 в сумі 270,30 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2015;

- 01.07.2016 в сумі 135,15 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2015;

- 01.07.2016 в сумі 137,80 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2015;

- 05.08.2016 в сумі 0,90 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2015;

- 05.08.2016 в сумі 149,74 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2015;

- 30.08.2016 в сумі 258,73 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2015;

- 15.09.2016 в сумі 244,05 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2015;

- 17.10.2016 в сумі 271,90 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 21.09.2015;

- 17.10.2016 в сумі 143,86 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 21.09.2015;

- 21.10.2016 в сумі 202,21 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 21.09.2015;

- 21.10.2016 в сумі 40,55 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.10.2015;

- 21.10.2016 в сумі 494,64 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.10.2015;

- 21.10.2016 в сумі 292,73 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.10.2015;

- 21.10.2016 в сумі 321,60 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.11.2015;

- 21.10.2016 в сумі 814,49 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.11.2015;

- 31.10.2016 в сумі 527,83 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 20.11.2015;

- 31.10.2016 в сумі 23,36 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 21.12.2015;

- 21.11.2016 в сумі 124,61 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 21.12.2015;

- 24.11.2016 в сумі 184,12 грн. за прострочення погашення відповідачем податкового зобовязання, визначеного декларацією з ПДВ № вiд 21.12.2015.

Отже, загальна сума пені, нарахованої контролюючим органом у звязку з простроченням сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на додану вартість, становить 9 729,47 грн.

Аналізуючи у сукупності вищевикладене, суд дійшов до висновку, що загальна сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємства складає 72 926,81 грн. (35205,34 грн. + 27992,00 грн. + 9729,47 грн. = 72926,81 грн.), що відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, відповідно якого податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положенням пункту 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п.59.4 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріали справи свідчать, що Білоцерківською ОДПІ ГУ Міндоходів було направлено податкову вимогу ТОВ "Вес Транс" №540-25/63 від 12.08.2014 на загальну суму 12793,00 грн. на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі рекомендованою кореспонденцією, однак поштове відправлення було повернуто позивачу з відміткою оператора поштового звязку за ф. 20 за закінченням терміну зберігання (а.с.35).

Таким чином, вищевказані приписи Податкового кодексу України позивачем виконані, а отже є підстави для стягнення судом суми податкового боргу з відповідача.

Щодо способу захисту права на стягнення податкового боргу суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків у банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів у рахунок погашення податкового боргу.

На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог, доказів про сплату відповідачем податкового боргу з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємства у розмірі 72926,81 грн. до суду не надано.

Всупереч положенням статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу, у зв'язку з чим сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача.

Аналізуючи у сукупності вищевикладене та враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вес Транс" (ідентифікаційний код: 35784925, місцезнаходження: 09100, АДРЕСА_1) 72926,81 грн. (сімдесят дві тисячі девятсот двадцять шість грн. 81 коп.) в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.